ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/16293/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К, Случа О. В.,
помічник судді - Вівдюк М. М. (здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді)
за участю представників:
позивача - Щиголя М. В. (адвокат),
відповідача - Юхименка Д. Ю. (адвокат),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 (суддя Чинчин  О. В.) і постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 (Дідиченко  О. А . - головуючий, судді Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.) у справі
за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕРІЯ ГРУП"
про стягнення заборгованості у розмірі 1 352 037 грн 70 коп.

Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1. У грудні 2018 року Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - ДП "МА "Бориспіль") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕРІЯ ГРУП" про стягнення заборгованості у розмірі 1 352 037,70 грн, яка включає в себе заборгованість з орендної плати за період з 01.08.2018  по 10.10.2018 у розмірі 
 60 510 грн 77 коп. за вирахуванням суми завдатку, 3% річних у розмірі 775,60 грн, інфляційних у розмірі 1593,60 грн, пені у розмірі 9 307,18 грн та неустойки за порушення строку повернення майна у розмірі 1 151     098,08 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за попереднім договором оренди нерухомого    майна, що належить до державної власності від 11.01.2017 № 02.5-14-65 (далі - попередній договір), а саме щодо своєчасного та належного повернення майна після закінчення строку договору, а також сплати орендної плати за період з 01.08.18 по 10.10.18.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 у справі №  910/16293/18 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" на користь ДП "МА "Бориспіль" заборгованість у розмірі 60     510,77 грн, 
 3% річних у розмірі 760,19 грн, інфляційні у розмірі 1     593,60 грн, пеню у розмірі 9  122,27 грн, неустойку у розмірі 1 151 098,08 грн та судовий збір у розмірі 18  346,27 грн. В іншій частині позову - відмовлено.
4. В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що ТОВ "Артерія Груп", в порушення норм ЦК України та умов попереднього договору, не здійснило оплату орендних платежів, тобто не виконало свої зобов`язання належним чином, та не повернуло орендоване майно у передбачений договором строк, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок з оплати орендної плати за період з 01.08.2018 по 10.10.2018 та нарахованих штрафних санкцій у вигляді пені, інфляційних втрат, 3 % річних та неустойки на підставі частини 2 статті 785 ЦК України.
5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 року у справі №  910/16293/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
6. У постанові суд апеляційної інстанції, з урахуванням позиції, викладеної в рішенні Господарського суду Київської області від 23.04.2018 у справі № 911/77/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 926/225/17, встановлено, що вимоги Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Глави 58 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини сторін, оскільки між сторонами у справі був укладений попередній договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, в силу правової конструкції якого, попередній договір лише встановлює обов`язок сторін протягом певного періоду (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. 
7. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 року ДП "МА "Бориспіль" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 910/16293/18 скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2019.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
8. Підставами для скасування рішення та постанови скаржник вважає порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та  процесуального права, зокрема положень статей 625, 635, 785 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України),  182, 193, 230, 287 Господарського кодексу України (далі - ГК України), 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
9. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами не виникло правовідносин з оренди, хоча попередній договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власті від 11.01.2019 № 02.5.-14-65 за правовою природою є змішаним. Оскільки у ньому містяться елементи різних договорів. 
10. Також у касаційній скарзі зазначено, що після припинення 30.12.2017 дії договору, ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" продовжувало користуватись майном, наслідком чого стало перешкоджання ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" у здійсненні господарської діяльності. В подальшому ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" не сплатило орендну плату за фактичне користування майном за серпень-вересень 2018 року. Однак, судом апеляційної інстанції не спростовано висновків суду першої інстанції щодо наявності у ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" обов`язку щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за користуванням державним майном, а також правом на стягнення неустойки внаслідок прострочення орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі. 
11. Крім того, скаржник стверджує, що судом апеляційної інстанції не було дотримано приписи статті 236 ГПК України, так як в постанові від 15.01.2019 викладені висновки з посиланням на Рекомендації Антимонопольного комітету України від 16.03.2017 № 9-к "Про вжиття заходів, спрямованих на розвиток конкуренції", які постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі № 826/6968/17 визнано протиправними та скасовані. 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
12. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "АРТЕРІЯ ГПУП" просить залишити без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 у справі №  910/16293/18, оскільки судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що між сторонами не виникло орендних правовідносин, а лише правовідносини щодо попереднього договору. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
13. Судами попередніх інстанцій встановлено та з матеріалів справи вбачається що 11.01.2017 між ДП "МА "Бориспіль" (Балансоутримувач) та ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" (Орендар) укладено попередній договір оренди нерухомого    майна, що належить до державної власності №02.5-14-65, відповідно до якого Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування: приміщення №175, 176 та частину приміщення № 226 загальною площею 47,0 м^2 на 3 поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. № 47578).
14. Майно знаходиться на балансі Балансоутримувача та розташоване за адресою: м.  Бориспіль, Київська область, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 08307 (пункт 1.2 попереднього договору).
15. Відповідно до пункту 1.4 попереднього договору майно передається в оренду для розміщення торгівельного об`єкту з реалізації товарів відповідно до Додатку №1.
16. Згідно з пунктом 2.1 попереднього договору орендар вступає у строкове платне користування Майном на термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та Акта передачі приймання орендованого Майна. Акт передачі - приймання орендованого Майна підписують Балансоутримувач та Орендар. 
17. Відповідно до пункту 2.4 попереднього договору у разі припинення дії або розірвання договору, орендар зобов`язаний протягом 10 діб з дати повідомлення про припинення договору або з дати, зазначеної у повідомленні, або набрання чинності рішення про розірвання договору повернути майно балансоутримувачу у належному стані, з урахуванням нормального зносу. При поверненні майна, балансоутримувач та орендар підписують Акт передачі - приймання орендованого Майна. Орендар повертає майно балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому Договором при передачі майна орендарю. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання Акта передачі - приймання орендованого майна, який підписується балансоутримувачем та орендарем.
18. Згідно з пунктом 3.1 попереднього договору оплата здійснюється орендарем з дати підписання сторонами акта передачі-приймання орендованого майна в оренду і припиняється з дати фактичного звільнення орендарем майна, що підтверджується підписанням сторонами акту передачі - приймання орендованого Майна. 
19. Зобов`язання Орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі, не меншому, ніж подвійна орендна плата за базовий місяць, який вноситься в рахунок орендної плати за останні два місяці оренди. Завдаток повинен бути внесений Орендарем протягом двох тижнів з дати укладання Договору (п.3.4 попереднього договору).
20. Пунктом 3.9 попереднього договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, або при відсутності передоплати в перший робочий день поточного місяця, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у відповідності до чинного законодавства України, з нарахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Пеня нараховується до моменту повного погашення простроченої заборгованості за цим Договором. 
21. У пункті 3.10 попереднього договору зазначено, що у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за Актом передачі - приймання    орендованого Майна включно. Закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу. 
22. Відповідно до пункту 5.3 попереднього договору Орендар зобов`язаний в перший робочий день поточного місяця перераховувати на рахунок Балансоутримувача орендну плату за поточний місяць в розмірі, рівному орендній платі за базовий місяць. З 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача рахунок та Акт приймання - здачі виконаних послуг. Орендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та Акта приймання - здачі виконаних послуг. Датою отримання рахунку та Акта приймання - здачі виконаних послуг вважається 10 число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється Орендарем до 15 числа того ж місяця (Орендар сплачує різницю в орендній платі, якщо така виникла після індексації). Підписаний Акт приймання - здачі виконаних послуг Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти робочих днів Акт приймання - здачі виконаних послуг не буде повернутий Балансоутримувачу, він вважається підписаним Сторонами.
23. Строк чинності попереднього договору передбачений пунктом 12.1, згідно з яким цей договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та є чинним до дати укладення основного договору оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, але у будь-якому випадку до 30.06.2017 включно, в залежності від того яка дата наступить раніше. 
24. Обов`язок щодо укладення основного договору з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області також передбачено пунктом 5.21 попереднього договору.
25. На виконання умов попереднього договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування: приміщення №175, 176 та частину приміщення №226 загальною площею 47,0 м^2 на 3 поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. № 47578), що підтверджується актом передачі - приймання орендованого майна від 11.01.2017.
26. Додатковою угодою від 30.06.2017 № 1 до попереднього договору сторони виклали пункт 5.21 в наступній редакції: " 5.21 Укласти основний договір оренди майна з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області з дотриманням всіх процедур згідно з вимогами діючого законодавства до 30.12.2017", пункт 12.1 Договору виклали у наступній редакції: " 12.1 Даний Договір набуває чинності з дати підписання його Сторонами та є чинним до дати укладення основного договору оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, але в будь-якому випадку до 30.12.2017 року включно, в залежності від того яка дата наступить раніше. Після цього Договір припиняє свою дію."
27. 04.10.2017 ДП "МА "Бориспіль" надіслало на адресу ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" лист №  01-22-3837 про стан проходження процедури укладення договору оренди, а також зазначило, що попередній договір припиняє свою дію 30.12.2017 та продовжуватись на новий термін не буде. Лист отриманий ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" 09.10.2017, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення.
28. Листом від 09.01.2018 № 01-22-63 ДП "МА "Бориспіль" просило ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" повернути майно на умовах та в строки, передбачені договором.
29. 13.08.2018 в газеті "Відомості приватизації" №65 (1189) розміщено оголошення про підсумки конкурсу на право оренди нерухомого державного майна, що відбувся 06.08.2018, за результатами якого переможцем конкурсу на право оренди приміщень №175, 176 та частини приміщення №226, що перебувають на балансі ДП "МА "Бориспіль", визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ КАФЕ".
30. 14.08.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ КАФЕ" укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №2139, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - приміщення №№ 175, 176 та частину приміщення № 226.
31. На виконання умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 14.08.2018 №2139 Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - приміщення №№ 175, 176 та частину приміщення №  226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу "D", площею 47,00 м^2, що розташоване за адресою: Київська область , м. Бориспіль, Аеропорт, що підтверджується актом приймання - передачі орендованого майна від 15.08.2018.
32. ДП "МА "Бориспіль" зазначає, що він неодноразово звертався до ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" з листами від 17.08.2018 № 01-22-4077, від 05.09.2018 № 01-22-4443, від 11.09.2018 № 01-22-4533 з вимогами звільнити приміщення та підписати акт передачі - приймання орендованого майна, проте останній зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з орендної плати за період з 01.08.2018 по 10.10.2018 у сумі 1 352 037,70 грн та нараховано штрафні санкції, а саме 3% річних у розмірі 760,19 грн, інфляційні у розмірі 1    593,60 грн, пеню у розмірі 9  122,27 грн, неустойку у розмірі 1 151 098,08 грн.
Позиція Верховного Суду 
33. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
34. Спір по справі стосується стягнення з ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" заборгованості внаслідок невиконання умов попереднього договору оренди.
35. Відповідно до статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.
36. Господарські зобов`язання, відповідно до статті 174 ГК України, виникають, зокрема, із господарських договорів.
37. Майново-господарськими, згідно зі статтею 175 ГК України, визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
38. За змістом частини 1 статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.
39. Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
40. Укладений сторонами попередній договір стосується оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, а саме приміщення №175, 176 та частину приміщення № 226 загальною площею 47,0 м^2 на 3 поверсі пасажирського терміналу "D".
41. За приписами частини 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
42. Відповідно до змісту статті 287 ГК України орендодавцями щодо державного та комунального майна є:
1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом;
2) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності;
3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом;
4) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства.
Аналогічні приписи містить стаття 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
43. Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (пункт 5 статті 182 ГК України).
44. Відповідно до приписів статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
45. Статтею 182 ГК України визначено, що за попереднім договором суб`єкт господарювання зобов`язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором.
46. Як встановлено судами попередніх інстанцій, з метою укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, сторонами підписано попередній договір та фактично до укладення основного договору оренди державного майна ТОВ "АРТЕРІЯ ГРУП" було надано право використовувати за плату нежитлові приміщення, які належать до державної власності.
47. Водночас суд апеляційної інстанції встановив, що попри фактичну передачу у користування нежитлових приміщень, за своєю правовою природою, з урахуванням пункту 12.1 попереднього договору, вказаний договір є попереднім договором, оскільки направлений на узгодження умов основного договору, який має бути укладений в майбутньому та встановлення обов`язку його укладення.
48. Проте такий висновок не ґрунтується на приписах статті 635 ЦК України, за змістом якої саме сторони попереднього договору зобов`язуються у майбутньому укласти основний договір на умовах, встановлених попереднім договором. 
49. З тексту попереднього договору від 11.01.2017 № 02.5-14-65 вбачається, що сторонами фактично узгоджено укладення основного договору із іншою особою - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, а відтак такий договір не може вважатися попереднім. 
50. Таким чином, суд апеляційної інстанції надав помилкову оцінку характеру правовідносин які склались між сторонами, а суд першої інстанції ці обставини залишив поза увагою. Також поза увагою судів залишились обставини виконання договору з точки зору впливу цих обставин на кваліфікацію відносин, які склались між сторонами, адже передаючи майно або вчиняючи інші дії, які необхідно вчинити для укладення основного договору, який за своєю природою є реальним, такий попередній договір може бути кваліфікований як основний, якщо сторони домовились про всі його істотні умови. 
51. Без з`ясування вказаних обставин розгляд справи № 910/16293/18 та прийняття остаточного рішення є неможливим. Дослідження спірних відносин є першочерговим завданням задля встановлення норм матеріального права, які підлягають застосуванню у цій справі.
52. Щодо посилання суду апеляційної інстанції на рекомендації Антимонопольного комітету України від 16.03.2017 № 9-к "Про вжиття заходів, спрямованих на розвиток конкуренції" та висновок про передачу майна в оренду без законної на те підстави, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
53. Крім того, помилковими є посилання апеляційного господарського суду на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 926/225/17, оскільки у цій справі Верховним Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не виникло правовідносин з оренди, які урегульовані нормами ЦК України та Законом України "Про оренду державного та комунального майна", а існували лише правовідносини щодо попереднього договору, який лише встановлює обов`язок сторін протягом певного періоду (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Водночас Верховним Судом не досліджувалось питання правової природи укладеного попереднього договору в контексті встановлення у ньому зобов`язання щодо укладення основного договору із іншою особою, яка не є стороною попереднього договору, що є ключовим під час розгляду справи № 910/16293/18. 
54. Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що ураховуючи позицію, викладену у рішенні Господарського суду Київської області від 23.04.2018 у справі № 911/77/18, суд апеляційної інстанції не зробив висновку чи мають встановлені у ньому обставини преюдиційне значення, у розумінні статті 75 ГПК України при розгляді справи № 910/16923/18.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд
55. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
56. За наведених обставин, висновки судів попередніх інстанцій, яких вони дійшли без дослідження всіх необхідних доказів у справі, не можна вважати такими, що відповідають приписам статей 74, 76, 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.    
57. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
58. Оскільки передбачені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не надають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, постановлені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню.
59. З огляду на викладене колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Розподіл судових витрат
60. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд, з урахуванням статті 129 ГПК України, розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" задовольнити частково.
Рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 у справі № 910/16293/18 скасувати.
Справу № 910/16293/18 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ