ПОСТАНОВА
Іменем України

31 липня 2019 року 
Київ
справа №815/1265/17
адміністративне провадження №К/9901/49389/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М., 

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом  ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018, постановлену у складі колегії суддів: Єщенко О.В. (доповідач), Димерлій О.О., Бітов А.І.
І. Обставини справи
1. У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій.
2. Одеський окружний адміністративний суд постановою від 06.12.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив: визнав протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , щодо затримки у видачі підполковнику ОСОБА_1 під особистий підпис або надсилання поштою копії його рапорту від 20.07.2016 про надання підполковнику ОСОБА_1 частини щорічної відпустки за 2016 рік.
3. Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
4. Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.01.2018 апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 залишив без руху та надав апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом наведення поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.
5. Супровідний лист про направлення ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 датований 30.01.2018 та згідно Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказана ухвала отримана скаржником 17.02.2018.
6. Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.03.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою командира військової частини НОМЕР_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 по справі №815/1265/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій.
7. Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянт, станом на 06.03.2018 року, вимоги ухвали суду від 29.01.2018 не виконав.
IІ. Провадження в суді касаційної інстанції
8. Відповідач, уважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою з порушенням вимог матеріального та процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
9. У касаційній скарзі, зокрема, йдеться про те, що на виконання вимог ухвали від 29.01.2018 відповідач у строки встановлені в цій ухвалі суду (а саме: 23.02.2018 за вих. № 1/980) направив до Одеського апеляційного адміністративного суду клопотання з відповідними додатками.
ІІІ. Нормативне врегулювання
10. Згідно з частиною першою статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
11. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
12. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 295 КАС України).
13. Згідно з частиною третьою статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
14. За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
15. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства (стаття 119 КАС України).
16. Згідно з частинами восьмою-дев`ятою статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. 
17. Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. 
18. Згідно пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
ІV. Оцінка Верховного Суду
19. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
20. Командир військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2017.
21. Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.01.2018 апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 залишив без руху та надав апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
22. З огляду на те, що відповідач не виконав вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху та станом на 06.03.2018 не подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.03.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою командира військової частини НОМЕР_1 у цій справі.
23. Верховний Суд вказує на помилковість зазначеного висновку з таких підстав.
24. З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про залишення апеляційної скарги без руху була надіслана відповідачу супровідним листом датованим 30.01.2018 та згідно з Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отримана скаржником 17.02.2018.
25. Відповідно до вказаної ухвали апелянт мав подати до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку в десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
26. Відповідно до статті 119 КАС України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.
27. Згідно частини дев`ятої статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
28. У Збройних Силах України створені спеціальні підрозділи поштового зв`язку – вузли фельд`єгерського поштового зв`язку, на які покладено завдання доставки поштової кореспонденції.
29. Керівництвом з фельд`єгерського поштового зв`язку у Збройних Силах України затвердженого наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 09.10.2002 № 80 визначено порядок організації та забезпечення фельд`єгерсько-поштового зв`язку у військових частинах, установах та навчальних закладах Збройних Сил України визначений, який визначає порядок адресування, приймання і видачі військових секретних і поштових відправлень, обов`язки військових службових осіб військової частини щодо організації і забезпечення фельд`єгерського зв`язку та контролю за його станом, а також питання взаємодії військових частин з підприємствами зв`язку, що належать до сфери управління Державного комітету зв`язку та інформації.
30. Фельд`єгерський-поштовий зв`язок (далі – ФПЗ) призначений для приймання, обробки та доставки (вручення) поштових відправлень.
31. У касаційній скарзі відповідач зазначає про те, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з відповідними додатками було надіслано до Одеського апеляційного адміністративного суду засобами фельд`єгерського поштового зв`язку 23.02.2018 за вих. № 1/980. Однак через особливості організації доставки документів засобами фельд`єгерського зв`язку, що обумовлює певну специфіку строків доставки документів, клопотання та додатки до нього надійшли до Одеського апеляційного адміністративного суду 19.03.2018.
32. Доводи відповідача про своєчасне виконання вимог ухвали апеляційного суду від 29.01.2018 підтверджуються штемпелем вихідної кореспонденції Військової частини НОМЕР_1 (том 1, а.с. 234) та витягом з Розносної книги адміністративного відділу військової частини НОМЕР_1 (том 2, а.с. 80).
33. З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про невиконання відповідачем у встановлений ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 строк дій, спрямованих на усунення недоліків апеляційної скарги.
34. Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.
35. За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
36. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення – скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
VІ. Судові витрати
37. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
38. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 задовольнити.
2. Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2018 року у справі № 815/1265/17 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                              О.О. Шишов

Судді                                                                                                          І.В. Дашутін

                                                                                                                   М.М. Яковенко