ПОСТАНОВА
Іменем України

26 червня 2019 року 
м. Київ
справа №813/1589/16
провадження №К/9901/18146/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А.
суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В.
розглянув у порядку письмового провадження заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про перегляд ухвали Вищого господарського суду України від 15.11.2016 у справі №813/1589/16 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Пустомитівської районної державної адміністрації за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні спору ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій, недійсним та скасування запису, зобов`язання вчинити дії,

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У травні 2016 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, до Голови комісії з припинення Приватного підприємства «Вапнярка» ОСОБА_1, в якій просило суд визнати неправомірними дії голови ліквідаційної комісії Приватного підприємства «Вапнярка» ОСОБА_1 при ліквідації Приватного підприємства «Вапнярка» за рішенням засновників; визнати недійсним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.02.2016 №14041110009001124 про припинення Приватного підприємства «Вапнярка» за рішенням засновників; зобов`язати державного реєстратора Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо відміни державної реєстрації припинення Приватного підприємства «Вапнярка» та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про внесення такого запису для взяття Приватного підприємства «Вапнярка» на облік та/або вчинення інших дій відповідно до законодавства, а також повідомити Приватне підприємство «Вапнярка» про внесення до Єдиного державного реєстру запису про відміну державної реєстрації її припинення, а також стягнути з відповідачів на користь позивача суму судового збору.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при проведенні процедури припинення підприємства відповідачем 2 порушено норми чинного законодавства, вчинені з метою уникнути відповідальності зі сплати кредиторських вимог, що, на думку позивача, є підставою для скасування запису від 01.02.2016 №14041110009001124.
3. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2016 у справі №813/1589/16 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог по справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, Голови комісії з припинення (ліквідатор) Приватного підприємства «Вапнярка» ОСОБА_1 в частині визнати неправомірними дії голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) Приватного підприємства «Вапнярка» ОСОБА_1 при ліквідації Приватного підприємства Вапнярка» за рішенням засновників.
Іншою ухвалою окружного адміністративного суду від 13.05.2016 у справі №813/1589/16 відкрито провадження у справі в частині вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" до Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про визнання недійсним та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 01.02.2016 № 14041110009001124 про припинення Приватного підприємства "Вапнярка" за рішенням засновників, зобов`язання вчинити дії.
4. У судовому засіданні 26.05.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .
Позивач неодноразово звертався до суду першої інстанції з клопотаннями про заміну неналежного відповідача і просив замінити на належного відповідача - Пустомитівську районну державну адміністрацію.
5. 15.08.2016 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з заявою про зміну предмету позову, в якій просило суд визнати неправомірними дії державного реєстратора при проведенні реєстраційної дії «Внесення рішення засновників юридичної особи щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації» Приватного підприємства «Вапнярка» від 27.10.2015 №140411000080001124, визнати недійсним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.02.2016 №14041110009001124 про припинення Приватного підприємства «Вапнярка» за рішенням засновників; зобов`язати державного реєстратора Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо відміни державної реєстрації припинення Приватного підприємства «Вапнярка» та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про внесення такого запису для взяття Приватного підприємства «Вапнярка» на облік та/або вчинення інших дій відповідно до законодавства, а також повідомити Приватне підприємство «Вапнярка» про внесення до Єдиного державного реєстру запису про відміну державної реєстрації її припинення.
6. Заява мотивована тим, що позивачу стали відомі нові обставини, а саме те, що реєстратору повинна була надаватись саме довідка про прийняття архівною установою документів на зберігання, а не якоюсь третьою організацією, яка не має жодного відношення до Приватного підприємства «Вапнярка», тому, на думку позивача, державний реєстратор не мав права приймати до розгляду відповідне рішення та вносити в державний реєстр запис. Крім того, у рішенні від 27.10.2015 № 1 про припинення Приватного підприємства «Вапнярка» не вказано порядок заявлення вимог кредиторами.
7. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 у справі №813/1589/16 (суддя Кухар Н.А.) відмовлено у задоволенні позову.
8. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 (головуючий суддя Гінда О.М., судді Качмар В.Я., Ніколін В.В.) постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 у справі №813/1589/16 залишено без змін.
9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 (суддя Кравцов О.В.) відмовлено у відкритті касаційного провадження, а касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Пустомитівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій, недійсним та скасування запису, зобов`язання вчинити дії.
10. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» з ухвалою суду касаційної інстанції не погодилося і звернулося до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016, в якій просило суд скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 та закрити провадження у справі.
11. Ухвалою Верховного Суду України від 07.03.2017 (суддя Волков О.Ф.) відкрито провадження у справі.
12. Відповідно до пп. 1 п. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.
Матеріали справи передано до Верховного Суду та розподілено на колегію суддів у складі: головуючого судді Гімона М.М., суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати головуючого судді Гімона М.М., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду, було проведено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Єзерова А.А., суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.10.2015 власником Приватного підприємства «Вапнярка» було подано державному реєстратору рішення від 27.10.2015 № 1 щодо припинення юридичної особи Приватного підприємства «Вапнярка».
14. 27.10.2015 державним реєстратором вчинено реєстраційну дію «внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації» щодо Приватного підприємства «Вапнярка».
15. 29.10.2015 було опубліковано повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) Приватного підприємства «Вапнярка» рішення про припинення юридичної особи в результаті ліквідації у Бюлетені державної реєстрації.
16. 01.02.2016 головою ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи Приватного підприємства «Вапнярка» подано державному реєстратору заяву про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації та довідку з архіву від 17.12.2015 № 447.
17. 01.02.2016 державним реєстратором було вчинено реєстраційну дію «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації».

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

18. Відмовляючи у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Пустомитівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідач при вчиненні дій щодо припинення юридичної особи діяв у межах своєї компетенції, у порядок і спосіб передбачений законом, при цьому жодних прав чи інтересів позивача порушено не було, а порядок задоволення вимог кредиторів при ліквідації юридичної особи визначено Цивільним кодексом України.

IV. ДОВОДИ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД

19. Заява мотивована тим, що, на думку позивача, спірні правовідносини пов`язані саме із невиконанням Приватним підприємством «Вапнярка» умов договору на постачання природного газу від 01.07.2015 №2015/ТП-ПР-4300020, тому спір не є публічно-правовим і має розглядатись в порядку господарського судочинства.
Позивач посилається на те, що підставою для звернення з позовом у даній справі стало те, що Приватне підприємство «Вапнярка», порушивши умови укладеного з позивачем договору про постачання природного газу від 01.07.2015 №2015/ТП-ПР-4300020, здійснило несанкціонований відбір газу на суму 3401264,89 грн. та внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 і державного реєстратора щодо ліквідації Приватного підприємства «Вапнярка», позбавило права позивача на задоволення своїх кредиторських вимог по стягненню даної суми.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Верховний Суд, з`ясовуючи питання наявності обставин для перегляду ухвали від 15.11.2016 з підстави, передбаченої у п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на момент винесення ухвали, зважає на таке.
21. Відповідно до п. 5 ч. 5  ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
22. В оскаржуваній ухвалі Вищий адміністративний суд України зазначив, що зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень суд вбачає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.
Крім того, судом в ухвалі зазначено, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
23. Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
24. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
25. Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.
Водночас засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява № 38722/02).
26. У даній справі при поданні позову позивач просив суд визнати неправомірними дії ліквідатора Приватного підприємства «Вапнярка» при ліквідації підприємства, а також вимоги щодо скасування в державному реєстрі запису від 01.02.2016 №14041110009001124 про припинення Приватного підприємства «Вапнярка» за рішенням засновників і зобов`язання державного реєстратора вчинити необхідні дії після скасування запису.
Після правомірної відмови місцевим адміністративним судом у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання неправомірними дій ліквідатора з огляду на те, що спір в цій частині не належить до юрисдикції адміністративних судів, позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмета позову, в якій оскаржує саме дії реєстратора, вказуючи, що відповідачем було неправомірно вчинено реєстраційні дії.
З огляду на уточнені позовні вимоги, Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правомірно відмовили у задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами у справі порушеного права.
27. З огляду на вищенаведене, Суд дійшов висновку про законність ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 про відмову у відкритті касаційного провадження.
28. Частиною 1  ст. 235 КАС України  (в редакції, чинній до 15 грудня 2017) передбачалось, що Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1  ст. 236 КАС України  (в редакції, чинній до 15 грудня 2017) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мали право подати заяву про перегляд судових рішень в адміністративних справах після їх перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 237 КАС України  (в редакції, чинній до 15 грудня 2017) заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.
29. У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України 15.11.2016 позивач вказує на те, що даний спір має бути розглянуто в порядку господарського судочинства. 
Як на приклад неоднакового застосування судами норм процесуального права заявник посилається на постанову Верховного Суду України від 14.06.2016 у справі №826/4858/15.
30. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
31. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
32. У даній справі, з урахуванням мотивів заяви про зміну предмета позову, можна дійти висновку, що спір у справі не стосується вимог щодо виконання цивільно-правових угод, як помилково вважав позивач, натомість Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» оскаржує дії державного реєстратора та просить скасувати державну реєстрацію припинення юридичної особи Приватного підприємства «Вапнярка», яка, на думку позивача, була проведена з порушенням відповідної процедури.
Тобто у цій справі дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора.
З огляду на викладене Верховний Суд вважає помилковим висновок заявника про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. 
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №813/1211/17.
33. Ураховуючи наведене, недоречним є посилання на постанову Верховного Суду України від 14.06.2016 у справі №826/4858/15, в якій Верховний Суд України, закриваючи провадження в адміністративній справі, мотивував своє рішення тим, що спірні правовідносини в ній пов`язані з невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди.
34. Відповідно до  ст. 244 КАС України (у редакції, що діяла до 14.12.2017) Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися або норма права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосована правильно.
35. Суд перевірив доводи заявника і дійшов висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права. З огляду на це, у задоволенні заяви слід відмовити.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 171-1,  244 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 у справі №813/1589/16 -  відмовити.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    І.В. Желєзний