П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
09 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 686/17577/15-ц
провадження № 61-33612св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю., Петрова Є.В., 
учасники справи:
позивач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», 
відповідач - ОСОБА_1 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня                    2017 року у складі головуючого судді Логінової С.М. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 20 червня 2017 року у складі суддів: Талалай О.І., Корніюк А.П., П`єнти І.В.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня  2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 03/10/2007/840-к/996 від 30 жовтня 2007 року.
Позов мотивовано тим, що між ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем був укладений кредитний договір № 03/10/2007/840-к/996 від 30 жовтня 2007 року. За умовами даного договору позивач отримав кредит у розмірі 55 962,50 доларів США зі сплатою 12,39 % річних за користування кредитними коштами та з кінцевим терміном його повернення - 29 жовтня 2027 року. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, тому станом на 10 серпня     2015 року заборгованість відповідача за кредитом становить: 32 456,64 доларів США за тілом кредиту, 2 814,35 доларів США за нарахованими відсотками, 13 400,60 грн пені та 118 024,25 грн штрафу.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 4 червня               2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» виконавчою дирекцією                                  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 5 червня                   2015 року № 113 «Про початок ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 5 червня                2015 року розпочато ліквідацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». 
У зв`язку з вищезазначеним позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором за тілом та відсотками в сумі                35 270,99  доларів США, 13 400,60 грн пені, 118 024,25 грн штрафу, а також судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                       від 19 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 20 червня 2017 року, позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 456,64 доларів США за тілом кредиту,     2 814,35 доларів США за нарахованими відсотками та 10 000 грн пені. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якими погодився апеляційний суд виходив з того, що відповідач умови кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених договором, у зв`язку з чим дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення 32 456,64 доларів США за тілом кредиту та 2 814,35 доларів США за нарахованими відсотками. У той же час, врахувавши матеріальне становище відповідача, суд зменшив розмір пені до 10 000 грн пені та відмовив у задоволенні вимоги про стягнення штрафу, вказавши на притягнення відповідача до подвійної відповідальності при одночасному стягненні штрафу і пені, що суперечить статті 61 Конституції України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій 13 липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зазначену вище цивільну справу № 686/17577/15-ц.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами постановлено судові рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на кредитному договорі відсутні її підписи та такий договір є неукладеним, чого судами не було враховано. Також вказує на незастосування судами наслідків ухилення позивача від участі в експертизі.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 03/10/2007/840-к/996                      від 30 жовтня 2007 року, на умовах якого остання отримала кредитні кошти в сумі 55 962,50 доларів США строком користування до 29 жовтня 2027 року зі сплатою 12,39 % річних за користування кредитом для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна.
У забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 45,9 кв. м., що знаходиться в м. Хмельницькому.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 4 червня                    2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 5 червня 2015 року               № 113 «Про початок ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 5 червня 2015 року розпочато ліквідацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». 
Судами встановлено, що у відповідності до п. 3.3.1. кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати необхідні платежі щомісячно до 10 числа поточного місяця у сумі 232,21 дол. США починаючи з листопада 2007 року до 10 числа поточного місяця.
У відповідності до п.1.3.1. договору кредиту відсотки за користування кредитом встановлюються у розмірі 12,39 % річних.
Відповідно до п. 4.2.4. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін та на умовах, визначених договором.
Як встановлено, що станом на 10 серпня 2015 року заборгованість за тілом кредиту складає 32456,64 дол. США (еквівалентно 871 136, 21 грн. за курсом               НБУ станом на 19 квітня 2017 року) та заборгованість відповідача за відсотками за кредитним договором складає 2814,35 дол. США (еквівалентно 75 537, 15 грн. за курсом НБУ станом на 19 квітня 2017 року).
Апеляційний суд також установив наявність підписів відповідача на кожній сторінці кредитного договору, окрім як у графі «позичальник» розділу 9, сплату коштів у рахунок погашення кредиту та відсотків за користування грошима. 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статей 526, 530, 610 та частини 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина 1 статті 638 ЦК України). 
Як встановлено та досліджено апеляційним судом наявність на кожній сторінці кредитного договору, окрім як у графі «реквізити», підписів ОСОБА_1 , свідчить про ознайомлення останньої із істотними умовами договору, зокрема такими, як предмет договору, строк договору та повернення кредитних коштів, ціна договору - розмір наданого кредиту. При цьому, ОСОБА_1 не заперечувала отримання кредитних коштів за договором.
Таким чином, суд першої та апеляційної інстанції прийшли до обґрунтованого висновку, що кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. На момент укладення кредитного договору та в подальшому ОСОБА_1 не заявляла вимог щодо визнання його недійсним, а також частково виконувала його умови, що свідчить про те, що умови кредитування їй були зрозумілими і вона з ними погоджувалася. 
Відповідно до частини першої статті 146 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року) у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
За клопотанням відповідача та її представника призначалася судова економічна експертиза для спростування розміру заборгованості за кредитним договором, однак остання не була проведена внаслідок відсутності у позивача необхідних документів, частина з яких була надана на вимогу суду. 
Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції, встановивши фактичні обставини справи, прийшли до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2017 року зупинено виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня                    2017 року та ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 20 червня                 2017 року до закінчення касаційного провадження, виконання судового рішення за результатами їх перегляду підлягають поновленню відповідно до вимог частини третьої статті 436 ЦПК України.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 20 червня                 2017 року залишити без змін.
Поновити виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 20 червня 2017 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                      В. М. Сімоненко
 
С.Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров