ПОСТАНОВА
Іменем України

14 серпня 2019 року 
Київ
справа №807/1977/17
адміністративне провадження №К/9901/52790/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О.А.,  
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,

розглянув у порядку попереднього судового засідання у касаційній інстанції адміністративну справу № 807/1977/17

за позовом    ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про скасування наказу, поновлення на посаді, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року (колегія суддів: головуючий суддя: Качмар В.Я., судді: Гінда О.М., Ніколін В.В.), 

ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору

1.          Позивач звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив:
1.1.          визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби № 989-о від 14 листопада 2017 року «Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби», яким його 15 листопада 2017 року звільнено з посади державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, відповідно до пункту 4 частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» від 10.11.2015 №899-VIII;
1.2.          поновити його на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби;
1.3.          стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 листопада 2017 року.
2.          В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не доведено вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2, 4, 5, 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», тому підстав для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з державної служби та винесення оскаржуваного наказу не було. 
3.          Окрім цього, позивач зазначає, що, відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону України «Про державну службу», звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
4.          Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року позов задоволено повністю. 
4.1.          Визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської митниці ДФС від 14.11.2017 № 989-о «Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби», яким ОСОБА_1 звільнено 15.11.2017 року з посади державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, відповідно до пункту 4 частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» від 10.11.2015 №899-VIII.
4.2.          Поновлено ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби з 16.11.2017 року.
4.3.          Стягнуто з Закарпатської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 листопада 2017 року по 13 лютого 2018 року включно в сумі 22016,70 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.
4.4.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Митницею не доведено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, що мало наслідком звільнення з посади державної служби за пунктом 4 частини 1 статті 66 цього ж Закону.
5.          Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
5.1.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем було допущено перевищення службових повноважень, яке не містить складу злочину або адміністративного правопорушення, та створено ситуацію, за якої у АСМО «Інспектор» відображалась недостовірна інформація, а тому спірний наказ відповідача є правомірним та скасуванню не підлягає.
ІІІ. Касаційне оскарження
6.          Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
6.1.          В обґрунтування касаційної скарги вказує, що вважає безпідставними твердження відповідача про те, що 24 вересня 2019 року при проведенні митного контролю в транспортному засобі були наявні тютюнові вироби, оскільки докази на підтвердження цього відсутні.
6.2.          Зазначає, що під час проведення огляду транспортного засобу ним було використано наявні ТЗМК на митному посту «Дяково» та в повній мірі виконано всі можливі заходи та дії, свідченням чого є відеозапис, який був предметом дослідження органами досудового слідства, за результатами чого слідчий орган дійшов висновку, що на цьому відео зафіксовано саме спірний транспортний засіб на митному посту «Дяково» під час здійснення його огляду державним інспектором ОСОБА_1 На його думку, цей відеозапис в повній мірі підтверджує дотримання та виконання позивачем всіх митних формальностей, в той час як доказів зворотнього апеляційним судом не було встановлено.
6.3.          Також позивач зауважує, що на митному посту «Дяково» відсутня кінологічна служба, що унеможливило її залучення до митного огляду. Службові собаки не навчені виявляти тютюнові вироби, оскільки здатні реагувати лише на наркотичні та психотропні речовини, зброю.
6.4.          Крім цього, позивач пояснив, що на митному посту «Дякове» існувала практика, коли начальники, в тому числі і начальник ВМО №2 митного посту «Дякове» ОСОБА_2 , приймали рішення про скасування митних процедур і такі застереження виконувалися інспекторами під їх логінами і паролями з зазначенням прізвища начальника. Оскільки існувала така практика щодо внесення до Журналу пункту пропуску АСМО «Інспектор» інспекторами рішень, прийнятих начальником про зняття митних процедур, вважає висновок Дисциплінарної комісії про перевищення ним повноважень необґрунтованим, у зв`язку з чим наказ про його звільнення є протиправним.
7.          Відповідачем подано відзив на вказану касаційну скаргу, у якому останній зазначив, що під час здійснення спірної процедури митного оформлення спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСУАР), яка встановила ризик переміщення незадекларованих товарів та відмітила, що інформація про водія, внесена до Журналу пункту пропуску, відрізняється від даних, що містяться у відповідній митній декларації при відправленні товарів. На підставі вказаного ризику АСУАР вказала на необхідність здійснення перевірки відповідної інформації та згенерувала шість додаткових митних формальностей, які були відмічені як обов`язкові. Однак, три такі формальності залишилися не виконаними позивачем, стосовно них до АСМО «Інспектор» позивачем внесено запис «митну формальність не здійснено, виконання митної формальності недоцільне». Внесення таких даних віднесено до виключної компетенції керівника підрозділу митного оформлення, а тому такими діями позивачем перевищено свої службові повноваження.
7.1.          Крім цього, відповідач вказав на те, що позивачем під час проведення спірної митної процедури не було складено акт митного огляду, не виконано вимогу митної формальності « 911-1» щодо цифрового фотографування та приєднання до зазначеного пропуску фотознімків в модулі «Журнал пункту пропуску» АСМО «Інспектор», внесено недостовірну інформацію стосовно виконання митної формальності за кодом « 904-1» «використання службових собак».
7.2.          Додатково повідомив, що за вказаним фактом пропуску транспортного засобу до ЄРДР внесено відомості про досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС. За результатами досудового розслідування позивачу оголошено підозру.
IV. Встановлені судами фактичні обставини справи
8.           ОСОБА_1 з 10.07.2012 року працював у митних органах, зокрема з 14.04.2016 року згідно наказу Митниці від 13.04.2016 року №483-о, переведений на посаду державного інспектора.
9.          Наказом №989-о від 14 листопада 2017 року позивача звільнено з займаної посади, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» від 10.11.2015 №889-VIII.
10.          Наказ №989-о прийнято  на підставі висновку Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Митниці від 08 листопада 2017, доповідної записки Дисциплінарної комісії від 09 листопада 2017 №3876/07-70/03-39 та подання про застосування дисциплінарного стягнення до державного інспектора ОСОБА_1
11.          Прийняттю цього наказу та застосуванню до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади передувало проведення Дисциплінарною комісією дисциплінарного провадження відповідно до наказу Закарпатської митниці ДФС «Про відкриття дисциплінарного провадження» від 29.09.2017 №649 зі змінами, внесеними наказом від 27.10.2017 №702, метою якого було з`ясування наявності чи відсутності у діях державних службовців, серед яких і позивач, дисциплінарного проступку та підстав для їх притягнення до дисциплінарної відповідальності.
12.          Під час проведення дисциплінарного провадження встановлено, що згідно з наказом Митниці «Про проведення тематичної перевірки» від 29.09.2017 №650 зі змінами, внесеними наказами Митниці від 25.10.2017 та 31.10.2017 №№ 692, 709, проведена тематична перевірка за фактом затримання посадовими особами прикордонної поліції та митної служби Румунії 25.09.2017 у пункті пропуску «Халмеу-Дякове» на румунсько-українському кордоні вантажного автомобіля марки «VOLVO» із напівпричепом марки «REISCH», реєстраційні номерні знаки Румунії НОМЕР_1 /НОМЕР_3 під керуванням громадянина Румунії, який 24.09.2017 перетинав митний кордон України у напрямку «виїзд з України» через пункт пропуску «Дякове-Халмеу» із вантажем «Тріска деревна (щепа) з ялини, ялиці фракція 2 см. виготовлена методом подріблення дерев`яних відходів, неагломерована, насипом, вологістю більше 20%. Всього - 75 м3». У вказаному вантажі працівниками митної служби Румунії під час митного огляду виявлено приховані від митного контролю тютюнові вироби, загальною кількістю 249000 пачок сигарет марки «МARBLE» та «JIN LING».
13.          Зазначена інформація була опублікована на офіційному веб-сайті Прикордонної поліції Румунії (https://www.politiadefrontiera.ro) і на інших інформаційних інтернет ресурсах (facebook.com, mukachevo.net).
14.          Проведеною Дисциплінарною комісією перевіркою обставин перетину митного кордону України зазначеним вантажним автомобілем з використанням функціонального модулю «Диспечер зони митного контролю» Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО «Інспектор») та програмно-інформаційного комплексу Єдина Автоматизована Інформаційна Система ДФС України (далі - ПІК ЄАІС ДФС) з`ясовано, що 24 вересня 2017 року о 20:33 год. на ділянку «виїзд з України» пункту пропуску «Дякове-Халмеу» митного посту «Дякове» вантажного напрямку заїхав вантажний автомобіль із вищевказаним товаром. Виїзд із зони митного контролю здійснено о 21:28 год. 24 вересня 2017 року.
15.          Митний контроль та митне оформлення вантажного автомобіля проводив державний інспектор ОСОБА_3 Й.
16.          Під час здійснення позивачем митного контролю та митного оформлення такого автомобіля, спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), яка зреагувала на 6 додаткових митних формальностей (МФ), які були відмічені, як «обов`язкові», а саме: «202-1» (проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і з вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації); « 210-1» (проведення митного огляду транспортного засобу); « 401-1» (усне опитування громадян та посадових осіб підприємств); « 911-1» (забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки); « 901-1» (застосування технічних засобів митного контролю); « 904-1» (використання службових собак).
17.          Ці митні формальності згенеровано автоматизованою системою у зв`язку з існуванням ризику переміщення незадекларованих товарів; інформація про водія, внесена до «Журналу пункту пропуску», відрізняється від даних, що містяться у відповідній МД при відправленні товарів. Також системою визначено обов`язок здійснити перевірку відповідної інформації та провести всі визначені митні формальності.
18.          Вказані повідомлення з`явилися внаслідок того, що при оформленні електронної митної декларації типу «ЕК10» у графі №50 в якості водія транспортного засобу внесено дані громадянина Румунії (ОСОБА_6), в той час як в пункті пропуску фігурувала інша особа, теж громадянин Румунії (ОСОБА_6 ). У ході провадження стало відомо, що, окрім громадянина Румунії ОСОБА_6 , у зазначеному транспортному засобі в якості пасажира перебувала ще одна особа.
19.          Згідно даних функціонального модуля «Журнал пункту пропуску» «Оформлені АСМО «Інспектор» у рубрику «Результат» по виконанню МФ за кодами « 202-1», «210-1», « 401-1» внесено запис «МФ не здійснено. Виконання МФ недоцільне, оскільки завдання, згідно з повідомленням до МФ, були досягнуті під час виконання іншої МФ». Виконання інших трьох формальностей (« 911-1», « 904-1», « 901-1») зафіксовано з результатами «МФ здійснено. Забезпечено ідентифікацію товарів та/або транспортних засобів. Невідповідностей/порушень не виявлено».
20.          Зі змісту Висновку вбачається, що інформація по всіх діях щодо Вантажного автомобіля до функціонального модуля «Диспечер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» внесена позивачем, в тому числі і записи по невиконанню МФ за кодами «202-1», « 210-1», « 401-1» створено під паролем, яким користується ОСОБА_1 
21.          При цьому, відповідно до пункту 6 розділу 7 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2017 №684, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 за №1021/27466, рішення про невиконання МФ виду «обов`язкова» з Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР приймається керівником (заступником керівника, старшим зміни) ПМО або особою, яка виконує його обов`язки, крім випадків, коли нормативно-правовими актами з питань державної митної справи визначено інші вимоги.
22.          Оскільки, рішення про невиконання МФ, які були визначені як обов`язкові, приймалися державним інспектором, у тому числі вводилися у систему за його особистим паролем-логіном без повідомлення про такі рішення безпосередньо керівнику, до компетенції якого належить їх прийняття, а також неналежного здійснення ним інших МФ, щодо яких ним же було внесено запис про їх виконання та відсутність будь-яких застережень, Дисциплінарна комісія прийшла до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарних проступків передбачених пунктами 2, 4, 5 та 7 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення.
23.          Не погодившись із зазначеним наказом, позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним вище позовом.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

24.          Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25.          Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
25.1.          У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
26.          За приписами статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
27.          Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
28.          Згідно з частиною першою статті 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей (МФ), необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; МФ - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
29.          Частинами третьою та четвертою статті 318 Митного кодексу України встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму МФ, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
30.          Відповідно до пункту 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №451 (в редакції, чинній на час здійснення позивачем митного огляду та контролю Вантажного автомобіля), митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю: перевірки документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України; митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян); усне опитування громадян та посадових осіб підприємств; облік автомобільних транспортних засобів і товарів; взяття проб (зразків) товарів; використання службових собак, технічних та спеціальних засобів контролю; подання запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, наданих митним органам.
31.          За змістом частини 1 статті 320 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час здійснення позивачем митного огляду та контролю Вантажного автомобіля) форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
32.          Управління ризиками - це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
33.          Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками (далі - СУР) для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.
34.          Цілями застосування СУР є запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи.
35.          У відповідності до положень пункту 3 розділу 1 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 року №684 (в редакції, чинній на час здійснення позивачем митного огляду та контролю вантажного автомобіля) АСАУР - це сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування СУР під час митного контролю та оформлення товарів і транспортних засобів.
36.          Пунктом 4 розділу 7 Порядку №684 визначено, що посадові особи митниці (митного поста) ДФС, які здійснюють митний контроль та митне оформлення у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, в обов`язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР та доповнюють/коригують Перелік митних формальностей за результатами проведення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до документальних профілів ризику, орієнтувань, переліків індикаторів ризику, методичних рекомендацій, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), відомостей, результатів застосування технічних засобів митного контролю, а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів.
37.          Згідно з пункту 6 розділу 7 Порядку №684 рішення про невиконання МФ виду «обов`язкова» з Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР приймається керівником (заступником керівника, старшим зміни) ПМО або особою, яка виконує його обов`язки, крім випадків, коли нормативно-правовими актами з питань державної митної справи визначено інші вимоги.
38.          Прийняте відповідно до пунктів 5-9 цього розділу рішення засвідчується посадовою особою, яка його прийняла (у тому числі з використанням інформаційних технологій). До Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР за допомогою АСМО або іншого ПІК ДФС в обов`язковому порядку вноситься обґрунтування прийнятого рішення (пункт 10 розділу 7 Порядку №684).
39.          Частиною 2 статті 338 Митного кодексу України встановлено, що за результатами застосування СУР огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.
40.          Крім того, згідно з пунктами 1.5, 1.8 розділу 1 Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 №1316 (в редакції, чинній на час здійснення позивачем митного огляду та контролю Вантажного автомобіля), огляд проводиться з метою перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи. Під час проведення огляду можуть використовуватися технічні та спеціальні засоби митного контролю, а також службові собаки.
41.          За приписами пунктів 3, 5, 26 Порядку здійснення фото-, відео фіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №370 (в редакції, чинній на час здійснення позивачем митного огляду та контролю Вантажного автомобіля), яким визначено процедуру здійснення фото-, відео фіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами щодо товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, об`єктом фото-, відео фіксації є: будь-які товари, транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Засоби фото-, відеофіксації застосовуються: посадовою особою органу доходів і зборів у разі, коли за результатами застосування системи управління ризиками необхідне здійснення фото-, відеофіксації під час проведення митних формальностей, а також у разі необхідності зафіксувати проведення митних формальностей на будь-якому етапі митного контролю.
42.          Правове становище посадових осіб органів доходів і зборів визначається Митним кодексом України, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України (частина 3 статті 569 Кодексу).
43.          Частиною 1 статті 30 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що посадові особи та інші працівники органів доходів і зборів, які прийняли неправомірні рішення, вчинили неправомірні дії або допустили бездіяльність, у тому числі в особистих корисливих цілях або на користь третіх осіб, несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
44.          Засади дисциплінарної відповідальності державних службовців у спірних відносинах визначаються Закону України «Про державну службу» від 10.11.2015 №889-VIII.
45.          Статтею 64 Закону №889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
46.          Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, згідно статті 65 Закону №889-VIII, є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
47.          Дисциплінарним проступком, є зокрема перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.
48.          У пункті 4 частини 1 та частині 5 статті 66 Закону №889-VIII зазначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади державної служби. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини 2 статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 цього Закону.
49.          Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83 Закону №889-VIII, державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення.
50.          Підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення (пункт 4 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII).
VI. Позиція Верховного Суду
51.          Переглядаючи судове рішення суду апеляційної інстанції, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду виходить з такого.
52.          Судами встановлено, що позивач проходив службу на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби.
53.          Також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.09.2017 року о 20 год. 33 хв. 14 сек. на ділянку «виїзд з України» пункту пропуску «Дякове-Халмеу» митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС, вантажного напрямку заїхав вантажний автомобіль марки "VOLVO" із напівпричепом марки "REISCH" з реєстраційними номерними знаками Румунії під керуванням громадянина Румунії, який слідував із України до Румунії з товаром «тріска деревна (щепа) з ялини, ялиці фракція 2 см. виготовлена методом подріблення дерев`яних відходів, неагломерована, насипом, вологістю більше 20%. Всього - 75 м3» та виїхав із зони митного контролю о 21 год. 28 хв.15 сек. 24.09.2017 року. Згідно витягу із програмно-інформаційного комплексу Єдина Автоматизована Інформаційна Система ДФС України, особиста номерна печатка №407, на час здійснення митних формальностей щодо вказаного вище транспортного засобу була закріплена за позивачем. Аналіз даних, наявних у функціональному модулі «Диспетчер зони митного контролю» Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ПІК ЄАІС ДФС України свідчить про те, що інформація по всіх діях щодо вказаного вантажного автомобіля до функціонального модуля «Диспечер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» внесена позивачем.
54.          При здійсненні митного контролю позивачу було пред`явлено СМR, invoice, документи на транспортний засіб та напівпричіп, паспорт громадянина Румунії. Після цього відомості було занесено в ДЗМК Інспектор-2006. Після проведення перевірки, згідно даних функціонального модуля "Журнал пункту пропуску" оформлені АСМО «Інспектор», спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР), яка зреагувала на 6 додаткових митних формальностей, а саме: « 202-1» (проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і з вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації); « 210-1» (Проведення митного огляду транспортного засобу); « 401-1» (Усне опитування громадян та посадових осіб підприємств); « 911-1» (Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки); « 901 -1» (Застосування технічних засобів митного контролю); « 904-1» (Використання службових собак). Незважаючи на це, згенеровані обов`язкові митні формальності за кодами «202-1», « 210-1» та « 401-1» залишилися не виконаними.
55.          Рішення про невиконання МФ та обґрунтування прийнятого рішення вносилось до АСМО «Інспектор» позивачем під його особистим логіном та паролем. Також неналежно виконані останнім внесеними у АСМО «Інспектор» як виконані.
56.          Вказані обставини не заперечувались позивачем. Він стверджує про здійснення ним особисто таких дій в касаційній скарзі, на спростування їх протиправності зазначає про те, що така практика на митному посту «Дяково» була загальноприйнятою.
57.          Проте,  такі дії позивачем вчинено з відступом від положень Порядку №684, за яким прийняття рішень щодо невиконання МФ приймається керівником або особою, що виконує його обов`язки.
58.          Отже, Верховний Суд вважає правильним висновок суд першої інстанції про те, що такими діями позивачем перевищено свої службові повноваження.
59.          За таких обставин, Верховний Суд зазначає, що висновки Дисциплінарної комісії щодо неналежного виконання позивачем правил посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС, правил етичної поведінки та запобігання корупції в органах ДФС, невиконання та незабезпечення реалізації вимог Митного кодексу України, Порядку № 684 є обґрунтованими.
60.          За такого правового регулювання та обставин справи,                                                               Верховний Суд погоджується з висновками  суду апеляційної інстанції про те, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади є правомірним.
61.          Також Верховний Суд зазначає про відсутність підстав для задоволення клопотання Закарпатської митниці ДФС про закриття касаційного провадження в даній справі з підстав її незначної складності, оскільки судами попередніх інстанцій було встановлено, що ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача, який подав касаційну скаргу.
62.          Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
63.          Отже, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
64.          За змістом частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
65.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
VII. Судові витрати
66.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року залишити без задоволення.
2.          Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             О. А. Губська

Судді                                                                                                          М.В. Білак

                                                                                                    О. В. Калашнікова