Ухвала
Іменем України 
6 червня 2019 року
м. Київ
 
Справа № 242/3434/17
Провадження № 51 – 10512 впс 18
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю: 
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 
 
розглянув подання Донецького апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12017050500001088 від 22 червня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
 
Суть питання та встановлені судом обставини
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України  надійшло подання голови Донецького апеляційного суду про направлення кримінального провадження з Селидівського міського суду Донецької області до Біловодського районного суду Луганської області.
Подання мотивовано тим, що в провадженні Селидівського міського суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 . Останнім було подано клопотання про направлення кримінального провадження до Біловодського районного суду Луганської області, оскільки в його провадженні перебуває інший обвинувальний акт про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Крім цього, ухвалою цього ж суду йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та на даний час він перебуває в Державній установі «Старобільський слідчий ізолятор», який знаходиться в м. Старобільськ Луганської області. Від проведення судового розгляду кримінального провадження в режимі відеоконференції ОСОБА_5 відмовляється, хоче бути безпосередньо присутнім у залі судового засідання.
 
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ч. 3 статті 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого. 
Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Уразі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Частиною 1 статті  34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачено можливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження з одного до іншого суду.
Зокрема, відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. Крім цього, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Із обвинувального акту вбачається, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_5  кримінального правопорушення є м. Селидове Донецької області, досудове розслідування закінчено слідчим Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області. Отже, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 обґрунтовано направлено до суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а саме до Селидівського міського суду Донецької області.
Крім цього, із матеріалів провадження вбачається, що потерпілий та свідок проживають в м. Селидове Донецької області, тобто також у межах територіальної юрисдикції Селидівського міського суду Донецької області.
У поданні апеляційного суду  не наведено жодної із  визначених законом підстав для направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів .
Посилання на доцільність об`єднання кримінальних проваджень з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, є недоречним, оскільки КПК України чітко визначає процедуру об`єднання кримінальних проваджень, відмінну від передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Необхідність об`єднання кримінальних проваджень щодо  ОСОБА_5 та його відмова від розгляду кримінального провадження в режимі відеоконференції, відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України, не є підставами для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого. Питання щодо  об`єднання кримінальних проваджень регулюється положеннями ч. 1 ст. 334 КПК України. 
З огляду на викладене,  відсутні правові підстави, які чітко визначені статтею 34 КПК, для передачі кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5  з Селидівського міського суду Донецької області до Біловодського районного суду Луганської області.
Статтею 8  ЗУ  «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. 
Разом із цим, ст. 56 вище згаданого Закону зобов`язує суддю (суд)  справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства. 
При цьому Суд звертає увагу, що суди повинні неухильно  дотримуватися зазначених вище законодавчих приписів та наголошує, що зловживання ними є неприпустимим. 
З огляду на викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд вважає, що подання Донецького апеляційного суду слід залишити без задоволення. 
 
З цих підстав  та керуючись ст. ст.32, 34 КПК України  Суд постановив:
Подання Донецького апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12017050500001088 від 22 червня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК Україниз одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів - залишити без задоволення. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та  оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_6                                         ОСОБА_3