ПОСТАНОВА
Іменем України

30 серпня 2019 року 
Київ
справа №804/11386/14
адміністративне провадження №К/9901/8943/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Огнєупорспєцстрой»
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року 
у справі №804/11386/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ»
до Криворізької центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія»
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ» (далі - Товариство) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило про протиправність дій контролюючого органу, що полягали у зміні в АІС «Податковий блок» та інформаційній базі "Система співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України" податкового кредиту та податкових зобов`язань позивача на підставі акту перевірки.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року позов задоволено:

-          визнано протиправними дії Криворізької центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо корегування на підставі Акту від 11.06.2014 № 748/22-01/37664013 «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «КБК» в період з 01.02.2014 по 28.02.2014» показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ» в АІС «Податковий блок» в інформаційній базі Система співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України по наступним підприємствам: податкові зобов`язання в лютому 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «КБК» на суму 1157 249, 10 грн; податковий кредит лютого 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «КБК» на суму 7 862,46 грн;

-          зобов`язано Криворізьку центральну об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в АІС «Податковий блок» в інформаційній базі Система співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ» за період лютий 2014 року, що містилися у відповідній системі до корегування на підставі Акту від 11.06.2014 № 748/22-01/37664013 «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «КБК» в період з 01.02.2014 по 28.02.2014»;

-          стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ» витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобов`язань, що задекларовані позивачем у деклараціях з ПДВ, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, має безпосередній вплив на права та інтереси позивача, оскільки така невідповідність може мати для позивача негативні наслідки, як то: погіршення його ділової репутації, як належного платника податків, відмова його контрагентів від подальших господарських відносин з позивачем з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій, тощо.

Не погодившись з зазначеною постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року апеляційну скаргу Криворізької центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року скасовано та відмовлено в задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Включення суб`єктом владних повноважень до бази даних інформації, яка відображена в акті перевірки, не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Не погодившись з зазначеною постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого адміністартивного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просив її скасувати та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року.

25 січня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Від відповідача відзиву на касаційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ" з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з ТОВ "КБК" за період з 01.02.2014 по 28.02.2014.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт від 11.06.2014 №748/22-01/37664013 (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки зазначено про порушення Товариством вимог п. 44.1 ст. 44, ст. 185, п. 188.1 ст.188 п. 198.1, п. 98.3, п. 198.4 ст. 198 ПК України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 4, п.6 ст. 8, п.1 та п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88 (дачі Положення № 88), ст. 55 прим.1 ГК України, а саме документально не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між ТОВ "КБК" (послуги ген підряду) - ТОВ "ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ" - ТОВ "КБК" за лютий 2014 року, за наслідками чого ТОВ "ОГНЄУПОРСПЄЦСТРОЙ" завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ "КБК" на суму 7 862,46 гри., та податкові зобов`язання по взаємовідносинах з ТОВ "КБК" на суму               157 249,10 грн. за лютий 2014 року. 

За наслідками перевірки податкових повідомлень-рішень відповідачем не приймались.

Вважаючи дії відповідача щодо відображення відомостей Акту перевірки в базі даних в АІС "Податковий блок" в інформаційній базі "Система співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» протиправними, позивач оскаржив їх у судовому порядку. 

Відповідно до статті 2 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

З огляду на це, статтею 6 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) кожній особі яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси надано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду.

Ці норми кореспондуються з положеннями статей 2 та 5 КАС України ( в редакції, що діє з 15.12.2017).

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Відповідно до ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Підпунктом 72.1.1 п. 72.1 статті 72 встановлено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України встановлено, що податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Статтею 71 ПК України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (Пункти 74.1, 74.2 статті 74 ПК України).

Згідно з пунктом 75.1 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України встановлено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

На думку колегії суддів, висновки, викладені у вказаних довідках чи актах, є відображенням дій податкових інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків, а відповідно, включення суб`єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку також не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №826/19622/14 та від 27 лютого 2019 року у справі №804/17037/14.

За таких обставин дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу спрямованої на виконання своїх професійних обов`язків, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. 

Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків. 

При цьому, захист прав та інтересів особи, яка вважає, що розповсюдження недостовірної інформації щодо законності її господарської діяльності завдає шкоди її діловій репутації та спричиняє розповсюдженням такої інформації збитки, можливий, з урахуванням суб`єктного складу правовідносин, у межах цивільного або господарського судочинства.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Огнєупорспєцстрой» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                       І. А. Гончарова

Судді                                     І. Я. Олендер

                                                                                                               Р. Ф. Ханова