Постанова
Іменем України
 
10 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 521/17111/15-ц
провадження № 61-17192св18
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),  Жданової В. С., Ігнатенка В. М., 
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта»,   
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси  від 01 грудня 2016 року у складі головуючого-судді Мазун І. А. та  ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2017 року у складі суддів:  Гірняк Л. А., Таварткіладзе О. М.,      Дрішлюка А. І., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Українського державного підприємства  поштового зв`язку «Укрпошта» (далі - УДППЗ «Укрпошта»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта»), про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом.
 
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 13 лютого 2009 року при виконанні трудових обов`язків листоноші 2 класу, вона отримала травму у вигляді перелому медіальної щиколотки і заднього краю великої гомілкової кістки зі зміщенням відломків. Висновком МСЕК від 18  листопада 2014 року їй встановлено стійку втрату працездатності на рівні 30% та третю групу інвалідності.
 
Посилаючись на те, що унаслідок отриманої на виробництві травми у неї змінився спосіб життя, погіршився стан здоров`я, вона потребує постійного лікування, через каліцтво не може влаштувати власне життя та матеріально забезпечити неповнолітню доньку, що призводить до тяжких моральних страждань, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача  396 864 грн на відшкодування завданої їй моральної шкоди. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси  від 01 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з УДППЗ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачу унаслідок отримання травми на виробництві спричинені моральні страждання через біль та шкутильгання, які порушують звичайний ритм життя та завдають багато незручностей, що є підставою для відшкодування роботодавцем моральної шкоди. При визначенні розміру морального відшкодування суд врахував характер моральних страждань, ступень порушених життєвих зв`язків, характер додаткових зусиль для організації свого життя та виходив з принципів розумності і справедливості.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрпошта» відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси  від 01 грудня 2016 року залишено без змін. 
 
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, унаслідок чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення про   часткове задоволення позовних вимог.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів 
 
У червні 2017 ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами  норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій  при визначені розміру морального відшкодування не були враховані вимоги розумності, виваженості та справедливості, не взято до уваги висновок експерта щодо розміру моральної шкоди, який не оспорено стороною відповідача.
 
Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
 
У серпні 2017 року ПАТ «Укрпрошта» подало заперечення, у яких просить залишити касаційну скаргу позивача, яка базується лише на формальних, алогічних та заплутаних міркуваннях, не підтверджених ані фактам, а ні законом,  без задоволення.
 
Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
17 квітня 2018 року справу № 521/17111/15-ц за позовом ОСОБА_1 УДППЗ «Укрпошта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта», про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом передано до Верховного Суду. 
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення  судів першої та  апеляційної інстанцій - без змін.

 
 
Фактичні обставини справи встановлені судами 
 
Суди встановили, що 13 лютого 2009 року приблизно о 12 годині, ОСОБА_1 , виконуючи службові обов`язки листоноші 2 класу поштового відділення № 72 Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» по доставці пошти та пенсії за маршрутом № 3, біля будинку № 35 по вулиці Терешковій у місті Одесі послизнулася на рідкому бруді, впала і отримала травму лівої ноги у вигляді перелому медіальної щиколотки і заднього краю великої гомілкової кістки зі зміщенням відломків.
 
За результатами розслідування відповідачем даний нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом та складено відповідний акт за формою        Н-1 № 2 від  03 березня 2009 року.
 
Висновком МСЕК від 18  листопада 2014 року ОСОБА_1 встановлено 30% втрати працездатності та третю групу інвалідності.
 
Мотиви з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. 
 
У статті 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. 
 
У частині першій статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
 
Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
                                    
У справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
 
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 2 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
 
При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, з урахуванням глибини та ступеню моральних і фізичних страждань ОСОБА_1 , яких вона зазнала та зазнає внаслідок нещасного випадку на виробництві та отримання травми, встановлення їй стійкої втрати професійної працездатності у розмірі 30 %, характеру ушкодження здоров`я, що є незворотнім, а також з урахуванням принципів розумності і справедливості належним чином обґрунтував свої висновки щодо стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000, 00 грн, який в повній мірі відповідає глибині і ступеню моральних і фізичних страждань позивача.
 
Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі,  суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили  наявні у справі докази і дали їм належну оцінку згідно зі статтями 57 - 60, 212 ЦПК України 2004 року, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судове рішення, які містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів та відповідають вимогам статей 212, 213 - 215, 303, 315 ЦПК України 2004 року щодо законності й обґрунтованості.
 
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1   про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неналежним чином досліджено підстави заявленого позову, глибину і тривалість її страждань, при визначенні розміру морального відшкодування не враховані вимоги розумності, виваженості і справедливості, зводяться до незгоди з висновками судів стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки як судом першої так і апеляційної інстанцій, які  їх обґрунтовано спростували. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
 
Щодо розподілу судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси  від 01 грудня 2016 року та  ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: | В. О. Кузнєцов
| В. С. Жданова
| В. М. Ігнатенко