ПОСТАНОВА
Іменем України
30 липня 2019 року 
Київ
справа №522/25956/15-а
адміністративне провадження №К/9901/1731/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шевцової Н.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року (головуючий суддя - Градовський Ю.М., судді - Кравченко К.В., Лук`янчук О.В.) у справі 
за позовом   ОСОБА_1 
до Головного управління Держпраці в Одеській області
про  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.           ОСОБА_1 звернувся до суду і просить скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення адміністративного стягнення серія ОД №1 від 14.12.2015 року та закрити справу про адміністративне правопорушення у його відношенні.
2.          В обґрунтування позовних вимог вказує, що підставою адміністративної відповідальності позивача стало зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОД №1 від 08.12.2015 року порушення ОСОБА_1 , як головою правління ПАТ «Одесаобленерго», встановленого порядку повідомлення про нещасний випадок на виробництві спеціально-уповноваженому центральним органом виконавчої влади з нагляду за охороною праці, що передбачено ч.6 ст. 41 КУпАП, п.37 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що затверджений Постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 року. Підстави для притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає надуманими.   
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.          Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 21 липня 2016 року у  задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
4.          Відмовляючи в позовних вимогах, суд виходив з того, що проведення слідчих дій не може судом розцінюватися як поважна причина пропуску строку сповіщення відповідача про нещасний випадок на виробництві, а доводи позивача про письмове сповіщення відповідача про нещасний випадок о 06 годині 25 хвилин взагалі не можуть братися до уваги, тому що таке сповіщення теж відбулося з пропуском трьохгодинного строку.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 21 липня 2016 року скасовано.
5.1          Прийнято по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено.

5.2          Постанову Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення адміністративного стягнення серія ОД №1 від 14.12.2015р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,0грн. - скасовано.

5.3          Стягнуто з Головного управління Держпраці в Одеській області (65044, м.Одеса, проспект Шевченка, буд. 2, код ЄДРПОУ 39781624) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1023 грн. 12 коп.
6.          Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції вказав, що притягуючи до адміністративної відповідальності позивача, як роботодавця, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що суб`єктом притягнення до відповідальності повинна бути посадова особа, до функціональних обов`язків якої відноситься додержання порядку та правил у сфері охорони праці, а саме щодо повідомлення територіального органу Держпраці про нещасний випадок на виробництві.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
7.           01 грудня 2016 року позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року, в якій просив скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року та залишити в силі постанову Приморського районного суду міста Одеси від 21 липня 2016 року. 
8.          В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що судом апеляційної інстанції порушені норми матеріального права, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із незнанням вимог нормативно-правових актів та зволіканням при виконанні своїх обов`язків. Також, скаржник вказав на те, що в розумінні чинного законодавства відповідальною особою за своєчасне повідомлення про нещасний випадок є саме роботодавець.
9.          Позивачем до Суду надано відзив на касаційну скаргу, в якому зазначено про відсутність підстав для її задоволення, оскільки відповідачем було покладено адміністративну відповідальність на особу, яка не вчиняла адміністративного порушення.  
10.          Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11.           02.12.2015 року о 02 годині 36 хвилин при проведенні оперативних перемикань на РП «Лечебний» Північного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» стався нещасний випадок, в результаті якого загинув електромонтер ОСОБА_2 
12.          Головне управління Держпраці в Одеській області було сповіщено про нещасний випадок по телефону лише 02.12.2015 року о 03 годині 54 хвилини, тобто через одну годину і 18 хвилин, а на паперовому носії лише 02.12.2015 року о 07 годині 58 хвилин, тобто через 05 годин 22 хвилини.
13.          Постановою Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення адміністративного стягнення серія ОД №1 від 14.12.2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності   у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Підставою адміністративної відповідальності позивача стало зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОД №1 від 08.12.2015 року порушення ОСОБА_1 , як головою правління ПАТ «Одесаобленерго», встановленого порядку повідомлення про нещасний випадок на виробництві спеціально-уповноваженому центральним органом виконавчої влади з нагляду за охороною праці, що передбачено ч.6 ст. 41 КУпАП, п.37 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що затверджений Постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 року. 
14.          Наказом №243 від 22.06.2012р. Головою Правління розподілені обов`язки між керівництвом товариства.

15.          Пунктом 1.7 цього Наказу визначено, що до повноважень директора з питань охорони праці віднесено обов`язок організовувати роботу та нести відповідальність за функціонування системи управління охорони праці на підприємстві, та організовувати проведення розслідування, обліку, аналіз нещасних випадків.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
16.          Пункт 37 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ №1232 від 30.11.2011р., про груповий нещасний випадок, нещасний випадок із смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі наслідки, випадок смерті або зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов`язків роботодавець зобов`язаний протягом однієї години повідомити з використанням засобів зв`язку та протягом трьох годин подати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2.
17.          Стаття 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення: посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
18.          Стаття 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення: порушення встановленого порядку повідомлення (надання інформації) центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, про нещасний випадок на виробництві - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, і на фізичних осіб, які не мають статусу підприємців та використовують найману працю, від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
19.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
20.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
21.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
22.          Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції стосовно того, що суб`єктом притягнення до відповідальності повинна бути посадова особа, до функціональних обов`язків якої відноситься додержання порядку та правил у сфері охорони праці, в даному випадку щодо повідомлення територіального органу Держпраці про нещасний випадок на виробництві. 
23.          Притягуючи до адміністративної відповідальності позивача, як роботодавця,   та особу в обов`язки якої не входять організаційно-розпорядчі функції щодо організації системи управління охорони праці, відповідачем не взяті до уваги самі поняття «адміністративного правопорушення» та «адміністративної відповідальності за правопорушення». 
24.          При цьому, сторонами по справі не заперечувався той факт, що пунктом 1.7 Наказу №243 від 22.06.2012р. саме до повноважень директора з питань охорони праці віднесено обов`язок організовувати роботу та нести відповідальність за функціонування системи управління охорони праці на підприємстві, та організовувати проведення розслідування, обліку, аналіз нещасних випадків, та саме ним були виконані приписи пункту 37 Порядку щодо повідомлення територіального органу Держпраці про нещасний випадок на виробництві.
25.          Крім того, враховуючи відсутність спору між сторонами щодо неналежного оформлення повідомлення про нещасний випадок від 02.12.2015 року (стосовно форми та повноважень  підписанта), колегія суддів дійшла висновку про неправильне визначення відповідачем суб`єкта, який підлягає притягненню до адміністративної відповідальності в розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення.

26.          Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у касаційній скарзі не зазначено.

27.          Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
28.          Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

29.          З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні. 
30.          Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
31.          Касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області - залишити без задоволення.
32.          Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року - залишити без змін.
33.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич          

Судді                                                                                                     В. М. Бевзенко 

                                                                                                    Н.В. Шевцова