ПОСТАНОВА
Іменем України

31 липня 2019 року 
Київ

справа №826/8169/17
адміністративне провадження №К/9901/46350/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Калашнікової О.В.,
суддів - Білак М.В., Губської О.А.
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/8169/17
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Губської  Л.В., суддів: Вівдиченко Т.Р., Федотова І.В.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2017 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2017  року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 06 червня 2017 року №51936875. Стягнуто на користь позивача судові витрати у розмірі 640,00  грн. (шістсот сорок грн.), що підтверджені квитанцією від 14 червня 2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
3. Рішення суду обґрунтоване тим, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06 червня 2017 року №51936875 про закінчення виконавчого провадження є передчасною та такою, що винесена без встановлення всіх обставин та без перевірки фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.
4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018  року апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2017  року скасовано, ухвалено нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
5. Рішення суду мотивоване тим, що виконавчий лист від 03 червня 2016 року містив зобов`язання щодо розгляду заяви позивача про звільнення його у відставку і розглянутий відповідачем у встановленому законом порядку до відкриття виконавчого провадження.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. 28 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 
7. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018  року та залишити без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року.
8. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року 
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
9. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі):
9.1. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
9.2. Позивач вказує, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є передчасною, оскільки заява про звільнення ОСОБА_1 з посади судді у відставку не була розглянута Вищою радою юстиції.
10. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надавав.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що до Вищої ради юстиції надійшла заява ОСОБА_1 від 17 березня 2015 року з проханням звільнити його з посади судді Вищого господарського суду України у зв`язку з поданням заяви про відставку.
12. 16 жовтня 2015 року суддя ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої ради юстиції про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду його заяви про звільнення з посади судді у відставку.
13. Постановою Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2015  року позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Вищої ради юстиції України щодо не розгляду у встановлений законом строк його заяви про звільнення з посади судді у відставку та зобов`язано Вищу раду юстиції України невідкладно розглянути заяву про звільнення з посади судді у відставку в порядку частини третьої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова набрала законної сили 12 квітня 2016 року. Постановою Верховного Суду України від 12 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви Вищої ради юстиції про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2015  року.
14. 03 червня 2016 року видано виконавчий лист №8, на виконання якого постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51936875.
15.1. Вища рада юстиції 25 серпня 2016 року повідомила Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що заяву про звільнення у відставку від 16 жовтня 2015 року розглянуто та за наслідками розгляду прийнято рішення від 25 грудня 2015 року №1236/0/15-15 «Про зупинення розгляду заяви судді ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Вищого господарського суду України у відставку». Постановою Верховного Суду України  від 05 липня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_1 про скасування  рішення ВРЮ  від 25 грудня 2015 року №1236/0/15-15 «Про зупинення розгляду заяви судді ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Вищого господарського суду України у відставку» відмовлено.
15.2. Крім того, у вказаному листі Вища рада юстиції повідомила, що 24  грудня 2015 року прийнято рішення №  1202/0/15-15 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України за порушення присяги». Постановою Верховного Суду України від 27.07.2017 року позов ОСОБА_1 до ВРЮ про визнання незаконним та скасування цього рішення  залишено без задоволення.
16. Постановою Верховної Ради України від 29.09.2016 року позивача звільнено з посади судді Вищого господарського суду України у зв`язку з порушенням присяги судді.
17. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 06  червня 2017 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 51936875.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА  Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
18. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
19. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
20. Відповідно до підпункту четвертого пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
21. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
22. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23. Відповідно до частини п`ятої статті 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив.
24. Згідно з частиною третьою статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.
25. Пунктом 53 Регламенту Вищої ради юстиції встановлено,  якщо на момент розгляду питання про звільнення судді Радою внесене подання про звільнення судді з інших підстав, розгляд питання по суті зупиняється до прийняття рішення за внесеним поданням.
26.  У випадку, якщо на момент розгляду питання про звільнення судді Радою суддя звільнений з посади або його повноваження припинені, заява (висновок, подання) залишається без розгляду. 
27. Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
28. Відповідно до статті 2 цього Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: зокрема, 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
29. Частиною першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
30. Згідно з частиною другою цієї статті виконавець зобов`язаний:
1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;
3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;
4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;
5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
31. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
32. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частина третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
33. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
34. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).
35. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
36. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на державного виконавця було покладено обов`язок забезпечити виконання рішення у відповідності до змісту виконавчого листа, визначеного судом. Виконавчий лист від 03 червня 2016 року містив зобов`язання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Вищого господарського суду України у відставку.
37. Листом ВРЮ від 25 серпня 2016 року повідомила державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що 23 липня 2015 року Секція з питань призначення суддів на посади та звільнення їх з посад встановила наявність численних скарг на дії судді ОСОБА_1 без вивчення змісту яких не можливо вирішити питання про відставку судді.
38. Також у листі вказано, що 25 грудня 2015 року ВРЮ розглянула заяву про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України у відставку та вирішила зупинити розгляд заяви.
39. Крім того, 24 грудня 20145 року ВРЮ прийняла рішення «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України за порушення присяги».
40. До повноважень ВРЮ належить внесення подань про призначення суддів на посади або звільнення їх з посад.
41. Згідно Регламенту ВРЮ, якщо на момент розгляду питання про звільнення судді ВРЮ винесе подання про звільнення судді з інших підстав, розгляд питання по суті зупиняється до прийняття рішення за винесеним поданням.
42. Оскільки ВРЮ розглянуто питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України за порушення присяги, розгляд заяви про звільнення у відставку було зупинено. Прийняття рішення про звільнення судді у відставку та одночасно рішення про звільнення за порушення присяги судді буде суперечити нормам чинного законодавства.
43. Таким чином, доводи позивача про те, що заява про звільнення ОСОБА_1 з посади судді у відставку не була розглянута є безпідставними, оскільки 25 грудня 2015 року ВРЮ прийнято рішення №1236/0/15-15 «Про зупинення розгляду заяви судді ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Вищого господарського суду України у відставку» як наслідок рішення № 1202/015-15 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України за порушення присяги».
44. Таким чином, у державного виконавця були всі законні підстави для закінчення виконавчого провадження.
45. За такого правового регулювання та обставин справи суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.
46. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суд під час розгляду справи не допустив порушень норм процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
47. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
VI. Судові витрати
48. З огляду на результат касаційного розгляду суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями  341,  345,  349,  350,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
О. В. Калашнікова
М. В. Білак
О. А. Губська
Судді Верховного Суду