Постанова
Іменем України
14 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 344/9828/16-ц
провадження №61-27824св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення (розірвання) договору піднайму, виселення та зняття з реєстраційного обліку за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 
2017 року у складі судді Польської М. В. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2017 року у складі колегії суддів: 
Малєєва А. Ю.,  Девляшевського В. А., Матківського Р. Й.,     
 
учасники справи:
 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог         
1.   У серпні 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом, у якому, з  урахуванням зміни позовних вимог, просив  визнати договір піднайму на право проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 припиненим, визнати її такою, що підлягає виселенню з указаної квартири, зобов`язати ОСОБА_2 подати в місячний термін з часу набрання рішення суду законної сили необхідні документи в Управління міграційної служби на зняття її з реєстраційного обліку в спірній квартирі.
2.   Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер 
ОСОБА_3 , батько позивача. У порядку спадкування як спадкоємець першої черги після смерті батька позивач отримав у спадщину квартиру  
АДРЕСА_2 .   Позивач указав, що в 2008 році батько, проживаючи один в спірній квартирі, зареєстрував у ній ОСОБА_2 . Після смерті батька, відповідач продовжує проживати в спірній квартирі, на будь-які спроби нового власника квартири - позивача зайти в квартиру чинить опір, не впускає в приміщення. Більше двох років позивач, маючи потребу на проживання у спірній квартирі, позбавлений прав на володіння та користування нею. Крім того, за квартирою рахують  значні борги (більше 10 000 грн) за комунальні послуги, які нею не оплачуються.
4.   Посилаючи на те, що відповідач була вселена як піднаймач до спірної квартири, керуючись стаття 99 ЖК України та статтями 321, 322 ЦК України позивач просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
5.   Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2017 року позов задоволено частково.
Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .  У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
6.   Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право користування квартирою ОСОБА_2 втратила в березні 2014 року зі смертю власника та переходом права власності до ОСОБА_1 Відмова відповідача у виселенні зі спірної квартири порушує права позивача щодо володіння, користування  належним йому майном. Виселення відповідача є одним зі способів захисту власника житла на порушене його право власності.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
7.   Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 
2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2017 року залишено без змін.
8.   Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, суть правовідносин, що виникли між справи, норми матеріального права, що їх регулюють та вирішив справу з дотриманням норм процесуального права у відповідності до наданих учасниками доказів.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
9.   У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,  ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
10.   Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд безпідставно виселив відповідача зі спірної квартири, оскільки такі вимоги не заявлялись, такі вимоги не були предметом розгляду та не доводилися позивачем. Підстав виселення відповідача належним чином судом не досліджувались. Поза увагою суду залишилось те, що відповідач на законних підставах зареєстрована та постійно проживає у спірній квартирі, оскільки зареєстрована там за згодою попереднього власника ОСОБА_3 із яким проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 
 
Доводи інших учасників справи
 
11.   Доводи заперечень ОСОБА_1 на касаційну скаргу зводяться до того, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують. Просить касаційну скарга залишити без задоволення, а ухвалені у справі судові рішення залишити без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
12.   Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
13.   Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
14.   Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
15.   У травні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
 
Позиція Верховного Суду
 
16.   Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
17.   Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
18.   Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
19.   Касаційна скарга підлягає  задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
20.    ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 
21.   За життя, 24 січня 2008 року ОСОБА_3 зареєстрував ОСОБА_2 у належній йому на прав власності квартирі 
АДРЕСА_3 .   За твердженнями позивача метою реєстрації ОСОБА_2 в якості піднаймача в спірній квартирі було надання допомоги (готування їжі, прибирання, тощо).
23.   Згідно Свідоцтва про право на спадщини за законом від 20 травня 
2016 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування, як спадкоємець першої черги, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 однокімнатну квартиру  
АДРЕСА_4 .   Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 червня 2015 року, що набрало законної сили 24 липня 2015 року,встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з грудня 2004 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
25.   Згідно довідки про склад сім`ї позивача він проживає у однокімнатній квартирі по АДРЕСА_5 з дружиною, сином, дочкою та онуком.
26.   З інформації, наданої правоохоронними органами, слідує, що ОСОБА_2 зверталася до правоохоронних органів щодо вимоги доступу до власного житла зі сторони ОСОБА_1 , і зазначені в її зверненнях обставини, за результатами розгляду не знайшли підтвердження щодо протиправних дій позивача у даній справі.
27.   З виписок із рахунків за водопостачання та водовідведення вбачається, що за спірною квартирою існує заборгованість за споживання відповідачем послуг, які нею не оплачуються (більше 8 000 грн).
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
28.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
29.   Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
30.   Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
31.   З обставин справи, встановленими судами, слідує, що правовідносини, які виникли між сторонами, випливають з договору піднайму на право проживання відповідача в квартирі 
АДРЕСА_1 , власником якої на момент розгляду справи судами, є позивач.
32.   Відповідно до статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
33.   Частиною першою статті 109 ЖК Української PCP передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
34.   Відповідно до статті 99 ЖК Української PCP піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім`ї, а також тимчасові жильці зобов`язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.
35.   Судами беззаперечно встановлено, що відповідач вселилась в спірну квартиру 24 січня 2008 року в установленому законом порядку за договором піднайму за згодою на той час власника майна ОСОБА_3 . 
36.   Матеріали справи не містять відомостей про те, що за життя, 
ОСОБА_3   ставив питання щодо виселення відповідача.
37.   Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»та частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
38.   Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
39.   Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.
40.   Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 30856/03) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.
41.   Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті.
42.   Навіть, якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її виселення було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції.
43.   Неврахування національними судами принципу пропорційності у справах про виселення особи з житла є підставою для висновку про порушення стосовно такої особи статті 8 Конвенції.
44.   Отже, врахування пропорційності, яке є принципом цивільного судочинства (пункт 6 частини третьої статті 2, стаття 11 ЦПК України) забезпечує розумний баланс між інтересами позивача і відповідачів.
45.   Вирішуючи спір, суди зазначене не врахували, не встановили чи дотриманий принцип пропорційності при позбавленні відповідача житла, виселенні відповідача із спірної квартири, чи дотриманий розумний баланс між інтересами позивача, який має довести необхідність виселення відповідача, та самого відповідача, яка не має іншого житла, не взяв до уваги факт законного вселення відповідача у спірне приміщення. 
46.   Усунути ці недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції неможливо.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
 
47.   У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.
48.   Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
49.   За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи судами не встановлені, ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. 
2. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2017 року скасувати.
3. Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
Судді                                                                                                А. І. Грушицький
                                                                                                                   І. В. Литвиненко
                                                                                                                   В. В. Сердюк
                                                                                                                   І. М. Фаловська