ПОСТАНОВА
Іменем України

11 червня 2019 року 
Київ
справа №804/16059/15
адміністративне провадження №К/9901/13406/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Оіл»
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 травня           2016 року (судді: Головко О.В. (головуючий), Ясенова Т.І., Суховаров А.В.) 
у справі № 804/16059/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Оіл»
до Миколаївської митниці ДФС,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд»
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-Оіл» (далі -   ТОВ «Олімп-Оіл») звернулося до суду з адміністративним позовом до Миколаївської  митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», в якому просило: 
- визнати протиправними дії Миколаївської митниці ДФС щодо відмови внести зміни до митної декларації від 21 липня 2015 року № 504020000/2015/002574; 
- зобов`язати Миколаївську митницю ДФС здійснити коригування митної декларації від 21 липня 2015 року № 504020000/2015/002574 в частині зміни наступних граф митної декларації: графа 35 змінити відомості з 3  613 520 на 2  834 490; графа 38 змінити відомості з 3  613 520 на 2  834 490; графа 22 змінити відомості з 823 882,56 на 646 263,72; графа 42 змінити відомості з 823 882,56 на 646 263,72; графа 46 змінити відомості з 18151,89096 на 14238,56888; 
- зобов`язати Миколаївську митницю ДФС видати додаткову декларацію до митної декларації від 21 липня 2015 року № 504020000/2015/002574 щодо експорту            ТОВ «Фоззі-Фуд» шроту соняшникового у кількості 779,03 тонн за договором комісії від 15 червня 2015 року № 1506-2015, укладеного з ТОВ «Олімп-Оіл», із зазначенням у графі 9 інформації про комітента.
В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Фоззі-Фуд» не в повному обсязі надав документи для оформлення митної декларації від 21 липня 2015 року №504020000/2015/002574, а саме не надав договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції від 15 червня 2015 року № 1506-2015, укладеного між позивачем та ТОВ «Фоззі-Фуд», відповідно до якого останній зобов`язувався укласти контракт на експорт шроту соняшникового у кількості 779,03 тонн. Позивач вважає, що відповідач порушив його права та інтереси, відмовивши внести зміни до митної декларації, за якою здійснено митне оформлення шроту соняшникового у кількості 779,03 тонн, що належить на праві власності ТОВ «Олімп-Оіл». 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 11 січня           2016 року адміністративний позов ТОВ «Олімп-Оіл» задовольнив у повному обсязі. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що чинним законодавством не заборонено внесення змін до додаткової митної декларації. Водночас відповідачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження обґрунтованості відмови від внесення змін до митної декларації від 21 липня 2015 року №504020000/2015/002574.
Натомість Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від      16 травня 2016 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким відмовив у задоволенні позову ТОВ «Олімп-Оіл».
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що права та інтереси позивача в сфері публічних правовідносин не є порушеними. Наслідки ж відмови у внесенні змін до митної декларації, в тому числі пов`язані з неможливістю ТОВ «Олімп-Оіл» в повній мірі реалізувати право власності на задекларований товар тощо, є цивільним правом підприємства, яке підлягає захисту в порядку цивільного чи господарського судочинства.
Не погодившись із постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року, ТОВ «Олімп-Оіл» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року. 
Касаційна скарга обґрунтована доводами, які є аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. 
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 06 червня 2016 року відкрив касаційне провадження. 
Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення / відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
01 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Суди попередніх інстанцій встановили, що 21 липня 2015 року ТОВ «Фоззі-Фуд» на підставі додаткової митної декларації № 504020000/2015/002574 здійснило експортну операцію щодо поставки шроту соняшникового у кількості 3613,52 тонн на адресу компанії «TURKKAN YAG SAN.TIC.A.S» відповідно до контракту від 02 червня 2015 року № 020615 та специфікації від 02 липня 2015 року № 5.
Надалі 10 вересня 2015 року ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулося до Миколаївської митниці ДФС із заявою вих. № УРБ 05/20-4782 про внесення коригування до вказаної митної декларації в частині зміни ваги товару (графи 35, 38) та в інші графи, які випливають із внесених змін. 
В обґрунтування заяви ТОВ «Фоззі-Фуд» зазначило, що під час митного оформлення товару за додатковою митною декларацією від 21 липня 2015 року №504020000/2015/002574 не в повному обсязі надало документи митному органу, а саме не надало договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції від      15 червня 2015 року № 1506-2015, укладеного між ТОВ «Олімп-Оіл» та ТОВ «Фоззі-Фуд», відповідно до якого останній зобов`язувався укласти контракт на експорт шроту соняшникового у кількості 779,03 тонн.
Право власності на шрот соняшниковий в кількості 779,03 тонн (експортований згідно з митною декларацією від 21 липня 2015 року № 504020000/2015/002574) належить ТОВ «Олімп-Оіл».
За результатами розгляду заяви ТОВ «Фоззі-Фуд» Миколаївська митниця ДФС відмовила у внесенні змін до митної декларації з огляду на процедуру й порядок декларування та переміщення товарів на підставі періодичної митної декларації.
Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Олімп-Оіл» суд апеляційної інстанції виходив із того, що права та інтереси позивача в сфері публічних правовідносин не є порушеними. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до положень статті 269 Митного кодексу України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.
Частиною сьомою статті 269 цього Митного кодексу України визначено, що порядок внесення змін до митних декларацій визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог статті 269 Митного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 затверджено Положення про митні декларації (далі - Положення № 450), пункти 33 - 38 якого визначають порядок внесення змін до митних декларацій.
Системний аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець визначає два відмінних порядки внесення змін до митних декларацій - під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.
Порядок дій митного органу щодо зміни або відкликання митної декларації, митне оформлення якої не завершено, регламентовано приписами пунктів 33-36 Положення № 450.
Після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, відповідно до приписів пункту 37 Порядку № 450, можуть вноситися шляхом: подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом; заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.
Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: 
- отримання митним органом інформації про перерахування декларантом до державного бюджету митних платежів у вигляді доплати або підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету коштів після закінчення митного оформлення;
- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;
- необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, звернутися до митного органу із заявою про внесення змін до митної декларації має право декларант або уповноважена ним особа.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 Митного кодексу України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.
За правилами частини п`ятої статті 265 Митного кодексу України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
Так, згідно з пунктом 63 частини першої статті 4 Митного кодексу України уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.
Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, декларантом за митною декларацією від 21.07.2015 № 504020000/2015/002574 виступало ТОВ «Фоззі-Фуд», яке й зверталося до Миколаївської митниці ДФС із заявою про внесення змін до митної декларації та отримало відмову.
Водночас у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач вступав у будь-які правовідносини з Миколаївською митницею ДФС, зокрема звертався із заявою про внесення змін до митної декларації від 21.07.2015 № 504020000/2015/002574 та отримував відмову. 
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з частиною першою статті 6 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
При цьому, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів, є суб`єктом правовідносин в межах яких прийнято певне рішення і це рішення порушує права цієї особи.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції, що позов ТОВ «Олімп-Оіл» не може бути задоволений через відсутність порушення прав та інтересів позивача у сфері публічних правовідносин. 
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Оіл» залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер
  
                                                                                                                   Р.Ф. Ханова