ПОСТАНОВА
Іменем України

28 травня 2019 року 
м. Київ
справа №822/2014/17
касаційне провадження №К/9901/1720/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

за участю секретаря Жидецької В.В.

представника позивача - Нижника О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2017 (суддя     Салюк П.І.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 (головуючий суддя - Сторчак В.Ю., судді: Ватаманюк Р.В., Мельник-Томенко Ж.М.) у справі № 822/2014/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» в березні 2017 року звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 02.02.2017 № 201 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство»; визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на підставі наказів від 02.02.2017 № 201 та від 09.02.2017            № 281; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.03.2017 № 0001611404 та від 23.03.2017 № 0001631404.
Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 14.09.2017 адміністративний позов задовольнив частково. Скасував податкове повідомлення-рішення від 23.03.2017 № 0001631404 у частині збільшення суми грошового зобов`язання із земельного податку в розмірі 1867426,81 грн. за основним платежем та 466856,70 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. 
Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 16.11.2017 скасував постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2017 та ухвалив нове судове рішення про задоволення позову. Визнав протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на підставі наказів від 02.02.2017 № 201 та від 09.02.2017                 № 281. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 23.03.2017 № 0001611404 та від 23.03.2017 № 0001631404.
Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2017 в частині задоволення позову, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, частини першої статті 364-1 Кримінального кодексу України, підпунктів 17.1.2, 17.1.6               пункту 17.1 статті 17, пунктів 19.2, 19.3 статті 19, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій). 
Зокрема, наголошує на дотриманні ним порядку проведення оспорюваного контрольного заходу, а також правомірності вручення наказу та направлення на перевірку уповноваженому представнику Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» за довіреністю ОСОБА_1 , який розписався в них.  
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.01.2017 слідчим суддею Красилівського районного суду Хмельницької області постановлено ухвалу у справі № 677/1985/16-к, згідно з якою призначено в кримінальному провадженні                        № 42016241220000055 від 14.12.2016 позапланову документальну перевірку Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» з питань достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, виконання якої доручено Головному управлінню ДФС у Хмельницькій області.
02.02.2017 органом доходів і зборів на виконання вказаного рішення суду відповідно до статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийнято наказ № 201 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача та видано направлення на перевірку № 164, № 165, № 166, № 167, № 168.
Зазначені наказ та направлення на перевірку 03.02.2017 вручено представнику товариства за дорученням від 12.01.2017 № 5 ОСОБА_1 .
В подальшому посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» з питань достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, результати якої оформлено актом від 20.02.2017                      № 0199/22-01-14-04/00476808.
На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.03.2017 № 0001611404, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб у розмірі               68173,91 грн. за основним платежем та 17043,48 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 23.03.2017 № 0001631404, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1980512,56 грн. за основним платежем та 495128,14 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За правилами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. 
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Підстави та порядок проведення документальних позапланових перевірок визначено статтею 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до підпункту 78.1.11 вказаної статті документальна позапланова перевірка здійснюється в разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону.
При цьому пунктом 78.4. статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. 
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції, зокрема, встановлено, що наказ про проведення оспорюваної перевірки та направлення на її здійснення до початку проведення контрольного заходу не вручались уповноваженим особам позивача, які мають право на отримання таких документів.
В свою чергу, копію наказу та направлення вручено посадовими особами відповідача представнику Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» за дорученням від 12.01.2017 № 5 ОСОБА_1 .
Утім, за наслідками дослідження цієї довіреності судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не є уповноваженим представником позивача на отримання під розписку від органу доходів і зборів  документів про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до довіреності від 12.01.2017 № 5 ця особа наділена Публічним акціонерним товариством «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» повноваженнями процесуального представника та може представляти законні інтереси товариства як заявник, позивач, третя особа, відповідач, свідок, скаржник, стягувач, боржник, кредитор. 
Наведене свідчить на користь висновку про те, що контролюючим органом розпочато проведення перевірки господарської діяльності позивача без вручення останньому копії відповідного наказу та направлень, що є порушення вимог пункту 78.4 статті 78, пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Однак, позивач не міг скористатись наданим йому правом на відмову в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, оскільки, відповідач, виявивши, що за податковою адресою Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» відсутні особи, уповноважені представляти інтереси товариства під час проведення податкових перевірок, здійснив позапланову документальну виїзну перевірку фактично без виїзду на місце та без отримання документів, необхідних для її проведення.
Невиконання, в свою чергу, вимог пункту 78.4 статті 78, пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції в органу доходів і зборів на прийняття актів індивідуальної дії.
Наведене правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у                                 м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
Водночас суд апеляційної інстанції, фактично дійшовши в мотивувальній частині судового рішення висновку про правомірність прийняття відповідачем наказу від 02.02.2017 № 201 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство», в резолютивній частині помилково зазначив про повне задоволення апеляційної скарги та позову. 
Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допустив порушення норм процесуального права та фактично правильно застосував норми матеріального права, суд вважає за необхідне змінити резолютивну частину вказаного судового рішення та привести її у відповідність до мотивувальної. 
Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області задовольнити частково.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі № 822/2014/17 змінити:
Викласти абзац другий її резолютивної частини в такій редакції: «Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» задовольнити частково». 
Викласти абзац п`ятий її резолютивної частини в такій редакції: «Позов задовольнити частково».
Доповнити резолютивну частину абзацом десятим такого змісту: «В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити». 
В іншій частині постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі № 822/2014/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                                            Т.М. Шипуліна

                                                                                                    Л.І. Бившева
                                                                                                    
                                                                                                                В.В. Хохуляк