П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
03 липня 2019 року
м. Київ
Справа № 9901/782/18
Провадження № 11-275заі19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року (суддя Білоус О. В.) у справі № 9901/782/18 за позовом ОСОБА_1 до Президента України, Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), третя особа - Конституційний Суд України, про визнання незаконними указів і рішень, зобов`язання вчинити певні дії та
ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України та ВРП, у якому просила:
- визнати незаконними укази Президента України від 29 грудня 2017 року № 450/2017 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», № 451/2017 «Про реорганізацію місцевих загальних судів», № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», № 453/2017 «Про ліквідацію місцевих господарських судів та утворення окружних господарських судів», № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах», № 455/2017 «Про реорганізацію Івано-Франківського окружного адміністративного суду»;
- визнати незаконними рішення ВРП від 26 грудня 2017 року, на підставі яких Президентом України видано зазначені вище укази;
- постановити окремі ухвали, якими зобов`язати Генерального прокурора України порушити ряд кримінальних проваджень.
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 залишив без руху з установленням десятиденного строку для усунення недоліків, а саме надання документа про сплату судового збору в належному розмірі та зазначення обґрунтування позовних вимог відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 12 листопада 2018 року позовну заяву повернув ОСОБА_1 у зв`язку з неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі від 21 вересня 2018 року.
Не погодившись з указаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,на обґрунтування якої зазначила, що надані нею до суду апеляційної інстанції письмові докази підтверджують наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору при подачі адміністративного позову. На підставі викладеного скаржниця просить скасувати оскаржувану ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 06 травня 2019 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року, а ухвалою від 16 травня 2019 року призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників з огляду на те, що предметом перегляду в цій справі є процесуальна ухвала суду першої інстанції, а також ураховуючи характер спірних правовідносин, який не вимагає участі сторін, та відсутність клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Президента України зазначив, що в ухвалі від 12 листопада 2018 року суд правильно вказав, що оскільки заявниця не усунула недоліків позовної заяви, зокрема, не привела її у відповідність до вимог, установлених статтею 160 КАС України, така заява підлягає поверненню. З огляду на це апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки Верховний Суд правильно встановив фактичні обставини у цій справі та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ВРП послалась на те, що суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив обставини, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі або повернення позовної заяви, на підставі чого прийняв законне та обґрунтоване рішення. На думку ВРП, у ОСОБА_1 немає підстав для звернення до суду з цим позовом, оскільки ВРП, ухвалюючи оскаржувані рішення, діяла відповідно до норм Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VІІІ «Про Вищу раду правосуддя» та не вчиняла жодних дій, бездіяльності, які б створювали для позивачки права та обов`язки.
У зв`язку з викладеним представник Президента України та ВРП просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 листопада 2019 року - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, наведені в апеляційній скарзі та у відзивах на неї доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 
Повертаючи позовну заяву позивачці, Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду керувався тим, що ОСОБА_1 не усунула недоліків позовної заяви, зокрема не привела її у відповідність до вимог, установлених статтею 160 КАС України.
Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим цей висновок суду першої інстанції з таких міркувань.
Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З матеріалів справи вбачається, що Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 залишив без руху з наданням десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви та сплати недоплаченої частини судового збору.
У вказаній ухвалі, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 не навела доводів, які б указували на порушення оскаржуваними указами Президента України її прав, свобод та інтересів.
Крім того, Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 16 жовтня 2018 року продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви і встановив новий десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Копію ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 отримала 22 жовтня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Проте станом на 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 не усунула недоліків позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки  ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунула недоліків позовної заяви, на які вказано в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року, то Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції про повернення ОСОБА_1 її позовної заяви є правильним.
При цьому Велика Палата Верховного Суду зауважує, що документи, надані до суду апеляційної інстанції на підтвердження обставин для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, не надавалися позивачкою до суду першої інстанції. Більшість цих документів ОСОБА_1 отримала у квітні 2019 року, тобто після постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції.
Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Отже, оскаржуване судове рішення не перешкоджає доступу  ОСОБА_1 до суду за умови дотримання нею вимог процесуального закону.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За правилами частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, то апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков
 
Судді:                                    Т. О. Анцупова                                                       Л. М. Лобойко
 
                                               С. В. Бакуліна                                                         Н. П. Лященко
 
                                               В. В. Британчук                                                     О. Б. Прокопенко
 
                                               Ю. Л. Власов                                                           Л. І. Рогач
 
                                               М. І. Гриців                                                              О. М. Ситнік
 
                                               Д. А. Гудима                                                                       О. С. Ткачук
 
                                               Ж. М. Єленіна                                                         В. Ю. Уркевич
 
                                               О. Р. Кібенко                                                                       О. Г. Яновська
 
                                               В. С. Князєв