ПОСТАНОВА
Іменем України

14 серпня 2019 року 
Київ
справа №814/694/15
адміністративне провадження №К/9901/14511/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів: Желєзного І.В.,  Чиркіна С.М., 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 у складі колегії суддів: Яковлєвої О.В. (головуючий), Бойка А.В., Танасогло Т.М. по справі №814/694/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу економічного розвитку, торгівлі, туризму та державної реєстрації Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс" про визнання нечинним рішення, визнання протиправними дій, визнання недійсної державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.           ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Відділу економічного розвитку, торгівлі, туризму та державної реєстрації Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс" (надалі - СТОВ "Фенікс"), в якому просила: 
1.1.          визнати нечинним рішення Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (надалі - Реєстраційна служба) про державну реєстрацію змін до установчих документів СТОВ "Фенікс" на підставі нотаріально незасвідченої копії протоколу №4 від 07.12.2007 "Про збільшення статутного фонду";
1.2.          визнати протиправними дії Реєстраційної служби щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців змін до установчих документів СТОВ "Фенікс" на підставі нотаріально незасвідченої копії протоколу №4 від 07.12.2007 "Про збільшення статутного фонду";
1.3.          визнати недійсною державну реєстрацію змін до установчих документів СТОВ "Фенікс" внесену державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі нотаріально незасвідченої копії протоколу №4 від 07.12.2007 "Про збільшення статутного фонду"; 
1.4.          зобов`язати анулювати запис про державну реєстрацію змін до установчих документів СТОВ "Фенікс", що зроблена державним реєстратором на підставі нотаріально незасвідченої копії протоколу №4 від 07.12.2007 "Про збільшення статутного фонду".
2.          Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 позовні вимоги задоволено повністю.
3.          Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 скасовано, позовну заяву залишено без розгляду. 
4. Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини:
4.1.          у грудні 2007 року Реєстраційною службою внесено до Єдиного державного реєстру      юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомості щодо збільшення статутного фонду             СТОВ "Фенікс" на підставі нотаріально засвідченої копії рішення, а саме, протоколу №4 від 07.12.2007 "Про збільшення статутного фонду".
4.2.          експертним висновком Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління МВС України в Миколаївській області від 10.11.2014 за №1785/1786 встановлено, що копія протоколу №4 від 07.12.2007 "Про збільшення статутного фонду" не була підписана сільським головою під час її нотаріального посвідчення.
4.3.          Суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України). Зокрема, судом встановлено, що про прийняття оспорюваного рішення позивачу стало відомо у 2008 році, що підтверджується заявою останньої до УМВС України в Миколаївській області від 02.04.2008 та рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.12.2008 у справі №17/577/08, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до СТОВ "Фенікс" про визнання недійсними протоколу №4 від 07.12.2007 "Про збільшення статутного фонду" і нової редакції статуту. Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що мають місце підстави для залишення позовної заяви без розгляду, передбачені частинами 1-2 статті 100, пунктом 9 частини 1 статті 155 КАС України. При цьому, судом зазначено, що та обставина, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізналась лише з висновку експерту не може вважатись поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки це не позбавляло позивача можливості протягом 6 років звернутися до суду з позовом. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5.          Позивач подала касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016, в якій просить її скасувати і залишити в силі постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.01.2016.
5.1.          Аргументи скаржника зводяться до порушення судом апеляційної інстанції норм  процесуального права. Зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не враховано, що позивач оспорює рішення Реєстраційної служби про проведення державної реєстрації змін до установчих документів з підстав його прийняття за відсутності нотаріально посвідченої копії рішення загальних зборів. Скаржник наголошує, що незалежно від дати, з якої вона дізналась про існування оспорюваного рішення, про факт відсутності підпису сільського голови на нотаріально посвідченій копії протоколу загальних зборів СТОВ "Фенікс", який подавався до Реєстраційної служби, скаржник могла дізнатись виключно з висновку експерта від 10.11.2014.
6.          Третя особа на стороні відповідача подала заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
6.1.          На обґрунтування заперечень, третя особа зазначає, що оскаржуване судове рішення прийняте на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права і підстави для його скасування, передбачені КАС України, відсутні.  
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
7.          Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8.          Згідно з частинами 1-2 статті 99 КАС України (в редакції, що була чинною на час звернення позивача до суду та постановлення оскаржуваної ухвали суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
9.          Частинами 1-2 статті 100 КАС України у вказаній редакції передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
10.          Пунктом 9 частини 1 статті 155 КАС України у вказаній редакції встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
11.          Частиною 1 статті 203 КАС України у вказаній редакції визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.
12.          Отже, приписи частини 2 статті 99 КАС України, в редакції чинній на час спірних правовідносин, передбачали загальний шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, який обчислювався з дати,  з якої позивач дізнався або повинене був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів цими рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача. 
13.          У разі пропуску зазначеного строку позовна заява підлягала залишенню без розгляду судом       як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії судового розгляду справи з підстав, передбачених статтями 100, 155 КАС України, за винятком випадків, коли наведені позивачем причини пропуску такого строку визнавалися судом поважними. Можливість застосування процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду, визначених цими нормами КАС України, під час апеляційного перегляду судового рішення була закріплена частиною 1 статті 203 КАС України. 
14.          При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статей 100, 155 КАС України могли визнаватись лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду і були пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
15. Як вбачається з матеріалів справи, у прохальній частині позовної заяви позивач просила  визнати поважними причини пропуску нею строку звернення до суду з адміністративним позовом, які обґрунтовувала тим, що про факт протиправних дій з боку Реєстраційної служби дізналась лише у грудні 2008 року, ознайомившись з висновком експерта. 
16.          Ухвалою суду першої інстанції від 21.12.2015, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду визнано поважними та відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, що подане третьою особою на стороні відповідача. 
17.          Натомість, суд апеляційної інстанції, залишивши вказані обставини поза увагою, залишив позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що про прийняття оспорюваного рішення позивачу стало відомо у 2008 році під час звернення до правоохоронних та судових органів.
18.          Колегія суддів касаційного суду вважає такі висновки суду апеляційної інстанції безпідставними. Так, підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом слугувало те, що позивач дізналась з висновку експерта про недоліки, допущені при нотаріальному засвідченні копії протоколу загальних зборів СТОВ "Фенікс", поданого для державної реєстрації змін в установчих документах цього товариства. Відтак, позивач вбачає порушення своїх прав, свобод та інтересів з боку Реєстраційної служби саме в тому, що оспорюване рішення прийняте, а дії щодо державної реєстрації вчинені останньою на підставі документів, які на думку позивача, не відповідали вимогам закону,     що був чинним на час виникнення спірних правовідносин. 
19.          Тому, право позивача на звернення до суду з даним позовом не повинно залежати від строку, який обраховується від моменту, коли остання дізналась про факт існування оспорюваного рішення і оспорюваних дій Реєстраційної служби, а наведені нею причини пропуску цього строку є поважними у розумінні КАС України. 
20.          Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
21.          Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що "<…> право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою" (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). 
22.          Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03, пункт 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013, заява №49069/11).
23.          Згідно з частиною 1 статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
24.          Таким чином, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення порушив норми процесуального права, а саме, частини 2 статті 99, статті 100 та пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України, що є підставою для його скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, визначеною статтею 353 КАС України.
25.          З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає до задоволення частково, а оскаржувана ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, - 
РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:
26.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
27.          Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 по справі №814/694/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу економічного розвитку, торгівлі, туризму та державної реєстрації Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс" про визнання нечинним рішення, визнання протиправними дій, визнання недійсної державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
28.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя                                                                                          Шарапа В.М.

Судді                                                                                                              Желєзний І.В.

                                                                                                                        Чиркін С.М.