ПОСТАНОВА
Іменем України

20 червня 2019 року 
Київ
справа №813/1248/16
адміністративне провадження №К/9901/27047/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Мартинюка В.Я. від 26.05.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Улицького В.З., суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М. від 20.09.2016 у справі за позовом Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітаун» про визнання недійсними змін до установчих документів та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2016 року Галицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - позивач/Інспекція) звернулась до суду з позовом до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (далі - відповідач-1/Реєстраційна служба,) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітаун» (далі - відповідач-2/Товариство), в якому просило визнати недійсними зміни до установчих документів в частині, пов`язаній із зміною місцезнаходження Товариства на Львівську область, м. Львів, вул. Академіка Гнатюка буд . 12-А та зобов`язати Реєстраційну службу внести запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів, пов`язаних із зміною місцезнаходження Товариства.
Обґрунтовуючи позовну заяву, вказувала, що Товариство не знаходиться за новою, визначеною в його установчих документах, адресою - Львівська область, м. Львів, вул. Академіка Гнатюка буд. 12-А, про що складено повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 28.09.2015 №642, а отже внесена відповідачем-1 до установчих документів інформація щодо його місцезнаходження, яка в подальшому внесена до Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб-підприємців ( далі - Реєстр), є недостовірною.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суди прийшли до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними змін до установчих документів Товариства в частині місцезнаходження останнього, оскільки обставина відсутності платника податків за зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи передбачає інший порядок реагування контролюючого органу, аніж звернення до суду із позовом про визнання недійсними змін до установчих документів; контролюючий орган може звертатися до суду з вимогами про визнання недійсними змін до установчих документів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів не у всіх випадках, а лише в тих, коли він діє на реалізацію своїх владних повноважень, визначених законом. 
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів скасувати з підстав, що вже наводились ним в позовній заяві та апеляційній скарзі, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.10.2016 відкрито касаційне провадження.
Відповідачі своїм правом на подання письмового відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не скористалися.
В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державним реєстратором Реєстраційної служби 20.08.2015 внесено зміни щодо місцезнаходження позивача, а саме: 79000, м.Львів, вул. Академіка Гнатюка, буд.12-а.
Проте згідно із довідкою від начальника оперативного управляння ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області від 23.09.2015 №716/07-04 місцезнаходження Товариства за адресою: м.Львів, вул.Академіка Гнатюка, буд.12-А не встановлено. 
Таким чином, на думку позивача, зміни до установчих документів та реєстраційна картка, що подавалися державному реєстратору, містили неправдиві відомості, а тому фактично Товариство юридичної адреси не змінювало.
В частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.
Відповідно до пункту 67.2 статті 67 ПК України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.
Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №755).
За змістом абзацу сьомого статті 1 Закону №755 місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.
Відповідно до частин першої та третьої статті 4 Закону №755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов`язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.
Абзацом восьмим частини першої статті 6 Закону №755 передбачено, що державний реєстратор проводить державну реєстрацію припинення юридичних осіб та державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичними особами - підприємцями.
При цьому здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серед іншого віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (частина перша статті 7 Закону №755).
Згідно із частиною першою статті 29 Закону №755 для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або інформація про оприлюднення повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів, якщо інше не встановлено цим Законом.
Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня після проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи повинен видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) заявнику один примірник змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або один примірник оригіналу установчих документів у новій редакції та один примірник оригіналу установчих документів у старій редакції з відмітками державного реєстратора про проведення державної реєстрації змін до установчих документів (частина чотирнадцята статті 29 Закону №755).
Частина перша статті 27 Закону №755, з урахуванням положень статті 30 цього Закону, передбачає такі підстави для відмови у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи: Підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; наявність в установчих документах юридичної особи пропаганди комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи; невідповідність відомостей про засновників (учасників) та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі; наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону; наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися; використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування державного органу або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону щодо найменування окремих видів юридичних осіб (банк, кредитна спілка, недержавний пенсійний фонд тощо); встановлена іншими законами заборона використання у найменуванні юридичної особи певних термінів, абревіатур, похідних термінів. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 31 зазначеного Закону у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.
Проте, як з`ясовано судами попередніх інстанцій, позивачем на підтвердження своєї правової позиції не наведено та не доведено існування законодавчо визначених підстав, які б вказували на порушення, допущені Реєстраційною службою під час реєстрації змін до установчих документів Товариства.
Крім того, положення наведеного вище пункту 67.2 статті 67 ПК України встановлюють повноваження органу доходів і зборів звертатись до суду з позовами про припинення юридичної особи, відміну державної реєстрації юридичної особи (фізичної особи-підприємця), скасування державної реєстрації змін до установчих документів саме з метою забезпечення контролю за виконанням податкового обов`язку платниками податків, тобто коли він діє на реалізацію своїх владних повноважень, визначених законом, зокрема пунктом 19-1.1 статті 19-1 ПК України. 
Водночас позивачем не доведено факт порушення його прав та неможливості реалізації визначених законодавством функцій (до яких не віднесено контролю за внесенням до Реєстру достовірних відомостей щодо місцезнаходження юридичної особи) у зв`язку із зміною місцезнаходження відповідача; сама ж по собі державна реєстрація змін до установчих документів, пов`язаних із зміною місцезнаходження юридичної особи, не створює перешкод для здійснення позивачем своїх повноважень.
Зазначена законодавча норма встановлює повноваження органу доходів і зборів звертатись до суду з позовами про припинення юридичної особи, відміну державної реєстрації юридичної особи (фізичної особи-підприємця), скасування державної реєстрації змін до установчих документів саме з метою забезпечення контролю за виконанням податкового обов`язку платниками податків.
У такому разі внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи відповідача за місцезнаходженням може бути підставою для припинення цієї юридичної особи, а не мотивом для скасування державної реєстрації змін до установчих документів щодо зміни місцезнаходження, на чому наполягає позивач, оскільки саме припинення юридичної особи Товариства є належним засобом податкового контролю.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №802/77/17-а.
Таким чином, зважаючи на обставини даної справи, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
С.С. Пасічник
І.А. Васильєва 
 В.П. Юрченко ,
Судді Верховного Суду