ПОСТАНОВА
Іменем України

03 липня 2019 року 
Київ
справа №822/1824/16
провадження №К/9901/29497/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н.А., .Білак М.В.
розглянув в касаційній інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу № 822/1824/16
за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року (суддя Ковальчук А.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року (судді Загороднюк А.Г., Полотнянко Ю.П., Драчук  Т.О.),
І. Суть спору
1. У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (далі - Хмельницький МВ ДРАЦС ГТУЮ) з вимогами зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; народження зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції № 27 від 12 лютого 1958 року - запис поновлено) щодо зазначення національності батька - ОСОБА_3 , а саме: у графі національність батька замінити з «українець» на «поляк»; в актовий запис про народження ОСОБА_1 (свідоцтво про народження від 20 вересня 1969 року, видане Хмельницьким МВ ДРАЦС) щодо зазначення національності батька - ОСОБА_2 , а саме: у графі національність батька замінити з «українець» на «поляк». 
2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що прагне відновити та зберегти своє етнічне польське походження. Пояснив, що звертався до відповідача із заявою, в якій просив внести зміни до актового запису № 27 від 12 лютого 1958  року про народження ОСОБА_3 , змінивши запис про національність батька з «українець» на «поляк» та в актовий запис про народження ОСОБА_1 , свідоцтво про народження від ІНФОРМАЦІЯ_2 .н., змінивши запис про національність батька з «українець» на «поляк», однак висновком Хмельницького МВ ДРАЦ ГТУЮ в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що зміни до актового запису вносяться за наявності достатніх підстав. 
3. Позивач не погодився з відмовою відповідача, у зв`язку з чим подав цей позов. 
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
4. За наслідками розгляду зави ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису про народження батька заявника, ОСОБА_2 (№ 27 від 12 лютого 1958 року, поновленого Хмельницьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ), щодо виправлення національності батька з «українець» на «поляк»; до актового запису про народження заявника ОСОБА_1 (№ 1235 від 20 серпня 1969 року, складеного Хмельницьким МВ ДРАЦС ГТУЮ) щодо виправлення національності батька з «українець» на «поляк» відповідач склав висновок № 313 від 20 вересня 2016 року, яким відмовив у внесенні змін, про які просив позивач.
5. До такого висновку, судячи з його змісту, відповідач дійшов на підставі актових записів про народження позивача та його батька, про шлюб його батьків, а також про смерть батька. З-поміж іншого у висновку зазначено, що в актовому записі про народження батька заявника ОСОБА_2 № 27 від 12 лютого 1958 року національність батька вказана «українець». В актовому записі про народження заявника ОСОБА_1 № 1235 від 20  серпня 1969 року національність батька зазначена «українець». Актовий запис про шлюб діда та баби заявника за 1936-1938 роки відсутній.
6. Зазначено також, що витяг з погосподарської книги виконкому Ружичнянської сільської ради Хмельницького району за 1944-1946 роки (на який покликається заявник як на підтвердження походження свого батька) не може слугувати безспірним доказом для зміни національності в актових записах цивільного стану. 
7. З огляду на те, що актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, відповідач констатував, що під час державної реєстрації народження батька заявника та народження заявника не було допущено будь-яких неточностей, порушень або помилок стосовно національності батька, а тому немає підстав для задоволення звернення заявника про внесення змін до зазначених актових записів. 
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
8. Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 27 жовтня 2016  року відмовив у задоволенні позову.
9. Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 грудня 2016  року залишив постанову суду першої інстанції без змін. 
10. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що за відсутності документального підтвердження помилки в актовому записі (в частині національності батька позивача) відповідач правомірно відмовив у внесенні змін, про які просив заявник. 
IV. Касаційне оскарження 
11. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення. В обґрунтування касаційної скарги зазначив, що суди попередніх інстанцій надали помилкову оцінку обставинам цієї справи, зокрема безпідставно відхилили його доводи про погосподарську книгу виконкому Ружичнянської сільської ради Проскурівського району Кам`янець-Подільської області, відповідно до якої ОСОБА_3 за національністю поляк. Вважає, що цей документ є достатнім свідченням польського походження його батька як підстави для внесення змін до актового запису, однак йому не надали належної правової оцінки в контексті заявлених позовних вимог. 
12. Відповідач подав заперечення на касаційну скаргу, просить залишити оскаржені судові рішення без змін. З-поміж іншого зазначив, що для внесення змін до актового запису не було достатніх правових підстав. Покликання позивача на погосподарську книгу вважає безпідставним, адже це не є безспірною підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актових записів.  
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
13. Відповідно до частини першої-четвертої статті 9 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI) державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. 
14. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. 
15. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. 
16. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.
17. Згідно з частинами першою - четвертою статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
18. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
19. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису.
20. Згідно з частиною п`ятою статті 9 Закону № 2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. 
21. Відповідно до пункту 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5  (далі - Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
22. Відповідно до пункту 2.1 Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред`явленні паспорта або паспортного документа.
23. За пунктом 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні;  інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.
24. Відповідно до пункту 2.7 Правил № 96/5 на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.
25. За змістом пункту 2.13 Порядку підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: 2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; <…>.
26. Відповідно до пункту 2.13.12. Порядку внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України. 
VI. Позиція Верховного Суду
27. У цій справі спір виник через відмову відповідача внести зміни до актових записів в частині національності батька позивача. 
28. Велика Палата Верховного Суду у справі (№ 807/45/17), фактичні обставини якої подібні до цієї, висловила правову позицію щодо підсудності справ цієї категорії. 
29. З посиланням на наведені норми законодавства, а також на частини першу, другу статті 16 Цивільного кодексу України Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 січня 2019 року № 11-927апп18 зазначила, що позов про зобов`язання внести зміни до актового запису спрямований на захист права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 Цивільного кодексу України) на відображення в актовому записі щодо свого народження інформації про належність батька до польської національності, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.
30. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.
31. За змістом правового висновку Великої Палати Верховного Суду, ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, а також з огляду на те, що позивач, подавши цей позов, не просив визнати неправомірними дії відповідача, а мав намір вирішити питання про внесення змін щодо національності батька в уже існуючий актовий запис, то спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
32. Аналогічну правову позицію викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.
33. Відповідно до частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
34. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
35. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. 
Згідно з частиною першою статті 239 КАС якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
36. З урахуванням наведеного, а також зважаючи на правозастосовну практику Великої Палати Верховного Суду, судові рішення у цій справі підлягають скасуванню із закриттям провадженням у справі. 
Керуючись статтями 3, 238, 341, 344, 349, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну ОСОБА_1 задовольнити частково.
2.          Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14  грудня 2016 року скасувати і закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії. 
3. Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    Н. А.Данилевич 
                                                                                                    М. В. Білак