Постанова 
Іменем України
 
07 серпня 2019 року
м. Київ
 
справа № 404/2884/15-ц
провадження № 61-16209св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»,
відповідач 1 - ОСОБА_1 ,
відповідач 2 - товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімсервіс»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Поповичем Павлом Олександровичем, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області у складі колегії суддів: Суржика М. М., Потапенка В. І., Чорнобривець О. С. від 08 грудня 2016 року,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь банк» (далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк») звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімсервіс» (далі - ТОВ «Ексімсервіс»), у якому просив стягнути з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором від 20 серпня 2008 року № 14/2008-юр у розмірі 278 845, 63 дол. США.
 
Позов мотивовано тим, що 20 серпня 2008 року між АТ «Індекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та                             ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 14/2008-юр, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії на суму 380 000 дол. США з кінцевим строком користування до 15 серпня 2018 року.
 
Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АТ «Індекс-Банк» та ТОВ «Ексімсервіс» укладено договір поруки № 14/2008-юр-П, відповідно до якого поручитель солідарно відповідає перед банком по зобов`язаннях ОСОБА_1 , які виникають з вищевказаного кредитного договору. 
 
ПАТ «Креді Агріколь Банк» вказувало, що 06 липня 2010 року, 18 травня 2012 року, 05 червня 2013 року та 16 квітня 2014 року між банком та відповідачем були укладені договори про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 14/2008-юр, відповідно до яких змінювався ліміт кредитування та відсоткова ставка. 
 
13 грудня 2009 року, 18 травня 2012 року, 05 червня 2013 року та 16 квітня 2014 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Ексімсервіс» укладені договори про внесення змін та доповнень до договору поруки. 
 
Посилаючись на те, що позичальник допустив порушення виконання зобов`язань про сплаті кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку ПАТ «Креді Агріколь Банк» просив стягнути солідарно з відповідачів, задовольнивши позовні вимоги. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня                       2016 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з                       ОСОБА_1 , ТОВ «Ексімсервіс» на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором від 20 серпня 2008 року                             № 14/2008-юр у розмірі 278 845, 63 дол. США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що ОСОБА_1 порушив графік погашення заборгованості, належним чином не виконує умови кредитного договору, що є підставою для солідарного стягнення кредитної заборгованості з позичальника та поручителя. 
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 08 грудня                    2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ТОВ «Ексімсервіс» - Поповича П. О. задоволено частково, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2016 року скасовано, позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк»заборгованість за кредитним договором від 20 серпня 2008 року № 14/2008-юр у розмірі 278 845, 63 дол. США. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Провадження у справі за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «Ексімсервіс» закрито. 
 
Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог банку до позичальника. 
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог банку до поручителя, суд апеляційної інстанції врахував суб`єктний склад учасників справи, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду спору в частині ТОВ «Ексімсервіс» у порядку цивільного судочинства. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
 
У січні 2017 року представник  ОСОБА_1 - адвокат                                  Попович П. О. подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд обмежив права позивача на представництво інтересів відповідача, оскільки направлена його представником 07 грудня 2016 року заява про відкладення розгляду справи, яка залишена судом без задоволення. Крім того, у порушення статті 533 ЦК України апеляційний суд не врахував того, що грошове зобов`язання повинно бути виконане у гривнях. В ході розгляду справи суд не встановив дотримання ПАТ «Креді Агріколь Банк» вимог статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів»,  а також не дослідив того, що ТОВ «Ексімсервіс», яке є поручителем та іпотекодавцем, має можливість сплатити кредитну заборгованість за рахунок предмету іпотеки, укладеного  між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Ексімсервіс». Судом безпідставно не взято до уваги періодичне списання банком з рахунку ТОВ «Ексімсервіс»  грошових коштів на погашення кредитних зобов`язань. Не враховано судом також те, що на час звернення позивача до суду з цим позовом строк закінчення дії кредитного договору не настав. 
 
Зі змісту поданої касаційної скарги вбачається, що предметом касаційного оскарження є лише рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з  ОСОБА_1 , а тому в іншій частині рішення апеляційного суду на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції відповідно до статті 400 ЦПК України не перевіряється.
 
Короткий зміст заперечень на касаційну скаргу та узагальнення їх доводів
 
У квітні 2017 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» подало заперечення на касаційну скаргу, у яких просить касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду - залишити без змін. 
 
Заперечення мотивовані тим, що рішення апеляційного суду є законним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справу, витребувано цивільну справу                                 № 404/2884/15-ц з суду першої інстанції, зупинено виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2016 року до закінчення касаційного провадження. 
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У квітні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судами установлено, що 20 серпня 2008 року між АТ «Індекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та                             ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 14/2008-юр, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії на суму 380 000 дол. США з кінцевим строком користування до 15 серпня 2018 року.
 
Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АТ «Індекс-Банк» та ТОВ «Ексімсервіс» укладено договір поруки № 14/2008-юр-П, відповідно до якого поручитель солідарно відповідає перед банком по зобов`язаннях ОСОБА_1 , які виникають з вищевказаного кредитного договору. 
06 липня 2010 року між позивачем та позичальником укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, відповідно до якого розмір ліміту кредитування встановлено на рівні 336 094, 28 дол. США та змінено умови сплати процентів.
18 травня 2012 року між позивачем та позичальником укладено договір про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору, відповідно до якого розмір ліміту кредитування встановлено на рівні 304 859, 83 дол. США, а проценти нараховуються за ставкою у розмірі 10,0 % річних, а з 26квітня 2013 року - 13,5 % річних.
05 червня 2013 року між позивачем та позичальником укладено договір про внесення змін та доповнень № 4 до кредитного договору, відповідно до якого розмір ліміту кредитування встановлено на рівні 292 282, 56 дол. США, а проценти нараховуються за ставкою у розмірі 10,0 % річних. 
16 квітня 2014 року між позивачем та позичальником укладено договір про внесення змін та доповнень № 5 до кредитного договору, відповідно до якого розмір ліміту кредитування встановлено на рівні                                      263 317, 47 дол. США.
13 грудня 2009 року, 18 травня 2012 року, 05 червня 2013 року та 16 квітня 2014 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Ексімсервіс» укладені договори про внесення змін та доповнень до договору поруки. 
Оскільки ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 08 квітня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі                          278 845, 63 дол. США, у тому числі 252 817, 47 дол. США - строкова заборгованость за кредитом, 5 911, 30 дол. США - прострочена заборгованості, 12 729, 46 дол. США - нараховані відсотки,                                                       6 468,66 дол. США - прострочені відсоти та 21 595грн 93 коп. - пеня, ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з цим позовом. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, правильно встановили характер спірних правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували, що                        ОСОБА_1 належним чином не виконує умови кредитного договору                    № 14/2008-юр, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 278 845, 63 дол. США, що підтверджується наданим банком розрахунком, яким відповідачем не спростований, та є підставою для задоволення позовних вимог банку до позичальника.
Посилання позичальника у касаційній скарзі на порушення банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 попередньо отримав у письмовому вигляді інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. 
 
Доводи касаційної скарги щодо розгляду апеляційним судом справи без участі представника відповідача є неспроможними, оскільки з журналу судового засідання вбачається, що суд перед початком засідання вирішував вказане питання, заслухавши думки учасників справи. Крім того, приписами статей 169, 191 ЦПК 2004 року передбачено право апеляційного суду у вказаному випадку відкласти розгляд справи, а не обов`язок. 
 
Оскільки ОСОБА_1 допустив прострочення повернення чергової частини кредитних коштів, право ПАТ «Креді Агріколь Банк» на звернення до суду з цим позовом передбачене статтею 1048 ЦК України, у зв`язку з чим доводи касаційної скарги у цій частині також є необґрунтованими. 
 
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у оскаржуваній заявником мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті                                 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті                  6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня                   2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду в оскаржуваній частині - без змін.
 
Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2017 року зупинено виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2016 року, касаційне провадження у справі закінчено, тому виконання вказаного судового рішення підлягає поновленню.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Поповичем Павлом Олександровичем, залишити без задоволення.
 
Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2016 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.
 
Поновити виконання рішенняапеляційного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2016 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | В. С. Жданова
Судді: | В. М. Ігнатенко
| В. А. Стрільчук