ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року 
м. Київ

Справа №  912/4262/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І. 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.
від 25.03.2019

за позовом ОСОБА_1  
до Приватного акціонерного товариства "Весна", Кіровоградської міської ради
про визнання недійсним рішення, визнання недійсною редакції статуту, 

Розпорядженням В.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 16.07.2019 №29.3-02/1330 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 912/4262/16 у зв`язку із відпусткою судді Вронської Г.О.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 16.07.2019 для розгляду справи № 912/4262/16 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у наступному складі: головуючий - Губенко Н.М., судді: Кролевець О.А., Студенець В.І.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Весна", Кіровоградської міської ради про визнання недійсними рішень, прийнятих позачерговими загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства "Весна" від 22.08.2016, оформлених протоколом № 4; визнання недійсною редакції статуту Приватного акціонерного товариства "Весна", затвердженої рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Весна" від 22.08.2016, оформленим протоколом № 4, зареєстрованої державним реєстратором Кіровоградської міської ради Стешенко О.О. 23.08.2016 за №14441050062001709.

2. Хід розгляду справи

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27.03.2017 року у справі №912/4262/16 відносно Приватного акціонерного товариства "Весна" позов задоволено повністю; визнано недійсними з моменту прийняття рішення, прийняті позачерговими загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства "Весна" 22.08.2016, оформлені протоколом № 4 від 22.08.2016; визнано недійсною з моменту затвердження редакцію статуту Приватного акціонерного товариства "Весна", затверджену рішенням позачергових зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Весна" від 22.08.2016, оформленим протоколом № 4 від 22.08.2016, зареєстровану державним реєстратором Кіровоградської міської ради Стешенко О.О. 23.08.2016 за №14441050062001709; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Весна" на користь ОСОБА_1 2756,00 грн судового збору; відносно Кіровоградської міської ради у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 у справі № 912/4262/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2017, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.03.2017 у справі №912/4262/16 скасовано в частині задоволення позову до Приватного акціонерного товариства "Весна"; прийнято у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову; в решті рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.03.2017 у справі №912/4262/16 в частині відмови у задоволенні позову до Кіровоградської міської ради залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Весна" судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3 031,60 грн.

12 лютого 2019 року ОСОБА_1 подав до Центрального апеляційного господарського суду заяву про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 у справі № 912/4262/16 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019 заяву  ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 912/4262/16 залишено без руху; надано скаржнику строк для усунення недоліків заяви, а саме: подання до апеляційного суду заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та належних доказів сплати судового збору в повному обсязі у сумі 4 546,50 грн.

Ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019 мотивована, зокрема таким:

- заявник в обґрунтування заяви вказує, що обставина щодо недійсності прийнятого  наглядовою радою Приватного акціонерного товариства "Весна" рішення, що оформлене протоколом № 16/07/20 від 20.07.2016, яка і є нововиявленою, йому стала відома з постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2019 у справі №912/1469/18, яка набрала законної сили саме 14.01.2019;

- судом апеляційної інстанції встановлено, що обставини щодо недійсності рішення наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Весна" від 20.07.2016 були встановлені у рішенні Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі № 912/1469/18, яке набрало законної сили 20.09.2018, та яким і визнано зазначене рішення наглядової ради недійсним;

- постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2019 у справі №912/1469/18 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 залишено в силі;

- враховуючи приписи пункту 1 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України заявник мав звернутися з заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 у справі №912/4262/16 за нововиявленими обставинами протягом тридцяти днів з дати набрання законної сили рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі № 912/1469/18, а заявником подано дану заяву лише 12.02.2019, тобто з пропуском строку на її подання та без клопотання про його поновлення;

- заявником не додано до заяви доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 27.02.2019 заявником подано заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, в обгрунтування чого посилається на те, що право на звернення із даною заявою виникло з дня ухвалення судом апеляційної інстанції постанови від 14.01.2019 у справі № 912/1469/18, що є поважною причиною пропуску строку, оскільки в даному випадку необхідною умовою реалізації ОСОБА_1 свого права на звернення до суду із заявою є його обізнаність зі змістом прийнятого рішення у справі № 912/1469/18 та саме ті обставини, які встановлювалися у зазначеній справі, були підставою для подання ОСОБА_1 заяви про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 912/4262/16.

3. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2019 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 912/4262/16; заяву  ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 912/4262/16  повернуто  заявникові.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що обставини, наведені в обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання заяви, не є поважними, оскільки:

- рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі №912/1469/18 набрало законної сили 20.09.2018, у зв`язку з чим Господарським судом Кіровоградської області 26.09.2018 видано відповідний наказ у справі;

- поновлення судом апеляційної інстанції Приватному акціонерному товариству "Весна" строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі № 912/1469/18 та зупинення дії вказаного рішення не впливає на час набрання рішенням законної сили, який встановлений статтею 241 Господарського процесуального кодексу України;

- заявник мав вчасно скористатися своїм правом на звернення із заявою про перегляд судового рішення у даній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами, а наведені ним доводи є безпідставними, оскільки можливість вчасного подання відповідної заяви залежала виключно від волевиявлення самого заявника, тобто, мала суб`єктивний характер;

- ОСОБА_1 не усунув недоліків заяви та не надав заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги 

ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції оскаржуваний судовий акт у справі скасувати, та передати справу до Центрального апеляційного господарського суду для розгляду заяви про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами у даній справі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування своїх доводів, скаржник зазначає таке:

- судом апеляційної інстанції порушено приписи статті 241 Господарського процесуального кодексу України та не надано належної оцінки обставинам справи, оскільки рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі №912/1469/18, яким встановлені істотні для даної справи №912/4262/16 обставини у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, набрало законної сили лише 14.01.2019, внаслідок прийняття Центральним апеляційним господарським судом постанови від 14.01.2019 у справі № 912/1469/18 про залишення такого рішення без змін;

- факт набрання рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі №912/1469/18 законної сили саме 14.01.2019 підтверджується інформацією, зазначеною у Єдиному державному реєстрі судових рішень;

- ОСОБА_1 не було порушено строку на звернення із заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами у даній справі, тому висновки суду апеляційної інстанції про пропуск заявником такого строку є хибними;

- судом апеляційної інстанції не взято до уваги те, що в силу приписів частин 3, 4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, у випадку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами після закінчення строків, установлених статтею 322 Господарського процесуального кодексу України, якщо підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними, апеляційому суду слід було залишити заяву без руху.

6. Доводи інших учасників справи

Учасники даної справи відзив на касаційну скаргу не надали, що відповідно до частини 3 статті 295 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судових рішень. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно із компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

8. Джерела права й акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції 

Відповідно до частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 321 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Частинами 4, 5 статті 321 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині четвертій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами визначений статтею 325 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини 2 якої справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. 

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 

З преамбули статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг проти України", а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" вбачається, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, саме судове рішення, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів. Тобто обставини, на які посилається особа, повинні бути встановлені у рішенні суду, яке набрало законної сили, що, у свою чергу, надає суду права визначення наявності у таких обставинах ознак нововиявлених та чи могли такі обставини вплинути на правильність прийняття рішення, яке особа просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вважаючи, що на момент прийняття Дніпропетровським апеляційним господарським судом постанови від 15.06.2017 у справі № 912/4262/16 існували істотні для даної справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 на час розгляду справи, а саме, обставини щодо недійсності прийнятого наглядовою радою Приватного акціонерного товариства "Весна" рішення, що оформлене протоколом від 20.07.2016 № 16/07/20.

Так, як зазначав ОСОБА_1 такі обставини (істотні для даної справи обставини) були встановлені постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2019 у справі № 912/1469/18.

Суд апеляційної інстанції не погодився з такими доводами заявника та встановив, що обставини щодо недійсності прийнятого наглядовою радою Приватного акціонерного товариства "Весна" рішення, що оформлене протоколом від 20.07.2016 № 16/07/20, які ОСОБА_1 вважає нововиявленими, були встановлені рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі №912/1469/18.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вказане рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі №912/1469/18 набрало законної сили 20.09.2018. 

Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 повинен був вчасно звернутись із заявою про перегляд судового рішення у даній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами, натомість звернувся з відповідною заявою лише 12 лютого 2019 року, тобто, з пропуском встановленого пунктом 1 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України строку, без зазначення поважних причин пропуску такого строку.

Однак, суд касаційної інстанції вважає такі висновки хибними, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Із вказаних норм процесуального закону вбачається те, що у разі, коли на рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили із закінченням встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку, подано апеляційну скаргу, і суд апеляційної інстанції відновив цей строк та прийняв скаргу до провадження, то таке рішення місцевого господарського суду до завершення апеляційного розгляду не вважається таким, що набрало законної сили. (Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від14.02.2018 у справі №917/1622/16.

Суд касаційної інстанції зазначає, що судом апеляційної інстанції у вирішенні спору було неправильно застосовано приписи зазначених статей процесуального законодавства.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі №912/1469/18 було оскаржене Приватним акціонерним товариством "Весна" до суду апеляційної інстанції.

За наслідками апеляційного розгляду відповідної апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Весна", 14 січня 2019 року Центральним апеляційним господарським судом ухвалено постанову у справі № 912/1469/18, якою рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у вказаній справі залишено без змін.

Тобто, враховуючи дані обставини, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі № 912/1469/18 є таким, що набрало законної сили саме 14.01.2019, про що вірно зазначав ОСОБА_1 як у заяві про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами, так і в заяві про поновлення строку для звернення із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Крім того, набрання рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 у справі № 912/1469/18 законної сили саме 14.01.2019 свідчать відомості про набрання судовим рішенням законної сили (в тому числі за результатами розгляду справи судом апеляційної чи касаційної інстанції), наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, звертаючись 12.02.2019 із заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 у справі №912/4262/16 за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 не було пропущено строк, встановлений пунктом 1 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України, для звернення з відповідною заявою.

Отже, у суду апеляційної інстанції не було підстав для залишення без руху заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 у справі № 912/4262/16 за нововиявленими обставинами, з підстав пропуску визначеного законом строку та, як наслідок, не було підстав для відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для звернення із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Тобто оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини 6 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене та те, що апеляційний господарський суд в оскаржуваній ухвалі не встановлював обставин щодо виконання ОСОБА_1 ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019 в частині надання доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 912/4262/16.

10. Судові витрати

Відповідно до статті 315 Господарського процесуального кодексу України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в даному випадку справа направляється на розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється. 

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2019 у справі № 912/4262/16 скасувати, а справу направити до Центрального апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 912/4262/16.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий  суддя                                                                      Н.М. Губенко

Судді                                                                                                    О.А. Кролевець

                                                                                                    В.І. Студенець