ПОСТАНОВА
Іменем України

08 серпня 2019 року 
Київ
справа №362/1634/19
адміністративне провадження №К/9901/15404/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
cудді-доповідача - Радишевської    О.Р.,
суддів - Кашпур    О.В., Уханенка    С.А.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу №362/1634/19
за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Васильківського районного відділу ЦМУ ДМС у м.    Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців і примусове видворення за межі України, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Державної міграційної служби України на окрему ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Губської    О.А., суддів Парінова    А.Б., Ключковича    В.Ю.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи 
1.          18 березня 2019 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Васильківського районного відділу ЦМУ ДМС у м.    Києві та Київській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просило: винести рішення про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців та примусове видворення за межі території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2.          Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19    березня 2019 року в справі №362/1634/19 позов задоволено. Затримано з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців та примусового видворення за межі території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3.          Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу.
4.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019    року в справі №362/1634/19 апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року скасовано. Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Васильківського районного відділу ЦМУ ДМС у м.    Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців та примусове видворення за межі України залишено без розгляду.
5.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Шостий апеляційний адміністративний суд зазначив, що позивач пропустив строк для звернення до суду з цим позовом і не заявив клопотання про поновлення цього строку.
6.          Також 18 квітня 2019 року в справі №362/1634/19 Шостий апеляційний адміністративний суд постановив окрему ухвалу з метою усунення причин та умов, що призвели до порушення Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м.    Києві та Київській області в особі Васильківського районного відділу ЦМУ ДМС у м.    Києві та Київській області вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», зобов`язав наведені факти довести до відома Голови Державної міграційної служби України для вжиття відповідних заходів реагування. Встановлено строк один місяць для надання Шостому апеляційному адміністративному суду відповіді щодо виконання вказаної окремої ухвали.
7.          Цією ухвалою суд апеляційної інстанції довів до відома Голови Державної міграційної служби України про порушення працівниками позивача своїх процесуальних обов`язків при оформленні матеріалів та прийняття відповідних рішень відносно відповідача. Так, рішенням ГУ ДМС України в м.    Києві про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 29.08.2018 примусово повернено до країни походження або третьої країни громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 22.09.2018, проте вказане рішення відповідачем в установлений строк не виконано. Отож перебіг трьохмісячного строку для звернення до суду з позовом про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців, та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців та примусове видворення за межі території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочався 22.09.2018. Водночас з цим адміністративним позовом позивач звернувся лише 18.03.2019, тобто із порушенням строку, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
8.          Не погодившись з окремою ухвалою суду апеляційної інстанції Державна міграційна служба України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати.
9.          У доводах касаційної скарги скаржник указує, що тримісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту право на пред`явлення передбачених законом вимог. 
10.          Скаржник пояснює, що відповідач не обмежений у праві пересування по території України та вільного вибору місця проживання. Водночас обов`язку повідомлення особи щодо місця свого перебування після прийняття рішення про примусове її повернення до країни походження або третьої країни нормами законодавства не передбачено. Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства, передбачені статтею 289 КАС України. Для розгляду та вирішення зазначених справ закріплена вимога обов`язкової участі сторін. Отже, з метою дотримання спеціального процесуального законодавства в частині можливості забезпечення обов`язкової участі сторін під час розгляду справи, строк звернення до суду з позовом про примусове видворення іноземця має обчислюватися після безпосереднього виявлення такої особи. 
11.          Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою Державної міграційної служби України на окрему ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 в справі №362/1634/19.
12.          Відзивів на касаційну скаргу не надійшло.
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування
13.          Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
14.          Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
15.          Отже, трьохмісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.
16.          Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їхнього в`їзду в Україну та виїзду з України врегульовано Законом України від 22.09.2011 №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI).
17.          Частиною першою статті 26 Закону №3773-VI передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
18.          Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина п`ята статті 26 Закону №3773-VI).
19.          Згідно з частиною шостою статті 26 Закону №3773-VI контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.
20.          Відповідно до частини першої статті 30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
21.          Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 №353/271/150, у разі виявлення підстав, передбачених частиною першою статті 30 Закону №3773-VI, органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.
22.          Частиною першою статті 289 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав уважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2)   затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4)   зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
IV. Позиція Верховного Суду
23.          Зі змісту вказаних норм Закону №3773-VI випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав уважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
24.          Отож підстави, які дають позивачу право на пред`явлення зазначених позовних вимог виникають після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.
25.          Тому Суд відхиляє аргументи скаржника щодо необхідності обрахування трьохмісячного строку для звернення до суду із позовом про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців і примусове видворення за межі території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту безпосереднього виявлення такої особи, оскільки вимоги процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду саме з днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.
26.          Отже, судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що перебіг трьохмісячного строку для звернення до суду з цим позовом розпочався 22.09.2018, після закінчення строку для виконання рішення ГУ ДМС України в м.    Києві про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 29.08.2018.
27.          Суд також зазначає, що особливості провадження у справах за адміністративним позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначені у статті 288 КАС України, затримання іноземців або осіб без громадянства - у статті 289 КАС України. У цих статтях передбачена імперативна норма розгляду вказаних справ за обов`язковою участю сторін.
28.          Проте такі особливості провадження не впливають на обставини, з якими процесуальний закон пов`язує початок перебігу строку звернення до суду.
29.          За змістом частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
30.          Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для постановлення окремої ухвали для вжиття заходів про усунення причин та умов, що сприяли порушенню відповідачем вимог чинного законодавства України.
31.          Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судові рішення - без змін.
V. Судові витрати
32.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
33.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
34.          Касаційну скаргу Державної міграційної служби України залишити без задоволення.
35.          Окрему ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року в справі №362/1634/19 залишити без змін.
36.          Судові витрати розподілу не підлягають.
37.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р.    Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В.    Кашпур
                                                                                                    С.А.    Уханенко