ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року 
м. Київ

Справа №  922/4111/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Банаська О.О., Катеринчук Л.Й.
за участю помічника судді - Любимової І.І. (за дорученням головуючого судді);

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сторгов",
представник позивача - Родзинський А.А.,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт",
представник відповідача - Бондаренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 
у складі колегії суддів: Хачатрян В.С. (головуючий), Гетьман Р.А., Склярук О.І. 
та на рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2018
у складі колегії суддів: Лаврова Л.С. (головуючий), Смірнової О.В., Присяжнюк  О.О. 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт"
про зобов`язання вчинити певні дії
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов"
про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:
Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції
1.  25.04.2016 постановою Господарського суду міста Києва у справі №  910/2543/16 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестор-3" (далі - ТОВ "Інвестор-3") банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії ТОВ "Інвестор-3" Яновського С.С.
2.    10.10.2016 між ТОВ "Інвестор-3" та ТОВ "Сторгов" було укладено договір №  101916/02 (т. 1, а.с. 171-173) про організацію продажу майна у справі про банкрутство ТОВ "Інвестор-3", на підставі якого ТОВ "Сторгов" оприлюднило 24.10.2016 на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України оголошення № 36617 про проведення 24.11.2016 других повторних аукціонів з продажу майна ТОВ "Інвестор-3".
3.          З метою приймання участі у вказаному аукціоні ТОВ "Планета Комфорт" здійснило перерахування коштів організатору аукціону - ТОВ "Сторгов" -як гарантійних внесків та направило відповідну документацію.
4.          Відповідно до виписки з банківського рахунку ТОВ "Сторгов" на рахунок від ТОВ "Планета Комфорт" надійшло 358 459, 80 грн за платіжним дорученням №  41 (одержано банком від ТОВ "Планета Комфорт" 15.11.2016 о 16:48) та 179 188, 40 грн за платіжним дорученням № 42 (одержано банком 15.11.2016 о 16:48).
5.   Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Планета Комфорт" організатором аукціонів ТОВ "Сторгов" до участі в аукціоні допущено не було.
6.   ТОВ "Сторгов" стверджувало, що листами від 30.05.2017 та 31.05.2017 зверталося до ТОВ "Планета Комфорт" з проханням надати реквізити для перерахування помилково сплачених на рахунок ТОВ "Сторгов" грошових коштів у розмірі 537 648, 20 грн (т. 1, а. с. 197). Однак, відповіді отримано не було.

Обґрунтування позову та зустрічної позовної заяви
7.          06.12.2017 посилаючись на те, що ТОВ "Планета Комфорт" не набуло статусу учасника аукціону у справі про банкрутство ТОВ "Інвестор-3", ТОВ "Сторгов" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просило зобов`язати ТОВ "Планета Комфорт" у порядку, визначеному статтею 530 Цивільного кодексу України, пред`явити ТОВ "Сторгов" вимогу щодо повернення на користь ТОВ "Планета Комфорт" коштів у розмірі 358 459, 80 грн за платіжним дорученням від 15.11.2016 №  41 та у розмірі 179 188, 40 грн за платіжним дорученням від 15.11.2016 № 42.
8.     22.01.2018 до Господарського суду Харківської області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "Планета Комфорт" до ТОВ "Сторгов" про стягнення грошових коштів на загальну суму 1  075 296, 40 грн, що складається з:
- грошових коштів на суму 179 188, 40 грн, що були перераховані на рахунок ТОВ "Сторгов", як гарантійний внесок для участі в аукціоні, призначеного на 24.11.2016 з продажу майна банкрута - ТОВ "Інвестор-3", лот № 2;
- грошових коштів на суму 358 459, 80 грн, що були перераховані на рахунок ТОВ "Сторгов" як гарантійний внесок для участі в аукціоні, призначеному на 24.11.2016 з продажу майна банкрута - ТОВ "Інвестор-3", лот № 1;
- штрафу у розмірі 537  648 ,20 грн;
- процентів за користування грошовими коштами, що належать ТОВ "Планета Комфорт", на загальну суму 91 195, 28 грн, і 17 498, 88 грн сплаченого судового збору.
9.          Зустрічні позовні вимоги мотивовано неповерненням ТОВ "Сторгов", всупереч вимогам статті 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", гарантійного внеску, сплаченого ТОВ "Планета комфорт", та нарахуванням у зв`язку з цим процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами (частина четверта статті 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") і штрафу у розмірі гарантійного внеску (стаття 56 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
10.  28.08.2018 рішенням Господарського суду Харківської області у справі №  922/4111/17 у задоволені первісних позовних вимог відмовлено з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту. Зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Сторгов" на користь ТОВ "Планета комфорт" суму 534 448,20 грн та 8 016,72 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
11.    З приводу зустрічного позову місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення сплачених гарантійних внесків виключно на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки ТОВ "Планета комфорт" не набуло статусу учасника аукціону в розумінні статті 56 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". На підставі цього було відмовлено у стягненні процентів за користування грошовими коштами, що належать ТОВ "Планета Комфорт" на загальну суму 91 195, 28 грн в порядку частини четвертої статті 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі гарантійного внеску згідно зі статтею 56 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відмовлено з підстав неоспорення ТОВ "Планета Комфорт" процедури та результатів проведеного аукціону.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
12.    10.01.2019 постановою Східного апеляційного господарського суду у справі №  922/4111/17 апеляційну скарга ТОВ "Планета Комфорт" задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2018 у справі №  922/4111/17 скасовано в частині відмови у стягненні з ТОВ "Сторгов" на користь ТОВ "Планета комфорт" боргу у розмірі 3 200 грн, штрафу у розмірі 537 648,20 грн, процентів за користування грошовими коштами у розмірі 91 195,28 грн. В цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Сторгов" на користь ТОВ "Планета комфорт" борг у розмірі 3 200 грн; штраф у розмірі 537 648,20 грн, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 91 195,28 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2018 у справі № 922/4111/17 залишено без змін. Доручено Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.
13.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не надають жодного пояснення необхідним діям організатора аукціону в ситуації сплати гарантійного внеску особою, яка в подальшому не визнана учасником такого аукціону. Проте, застосовуючи аналогію закону (положення частини першої статті 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") до ситуації сплати гарантійного внеску особою, в подальшому не визнаної учасником аукціону, суд апеляційної інстанції вказав про необхідність повернення організатором аукціону відповідної сплаченої суми протягом трьох робочих днів з дня закінчення відповідного аукціону.
14.          Також суд апеляційної інстанції вважав за доцільне застосувати для врегулювання питання відповідальності організатора аукціону за неповернення гарантійного внеску особі-заявнику аналогію закону, а саме частину четверту статті 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на підставі якої дійшов висновку про необхідність стягнення з організатора аукціону пені в розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України від суми боргу за період прострочення, що складає 94  395, 24 грн. З урахуванням положень статті 534 Цивільного кодексу України та сплати ТОВ "Строгов" на користь ТОВ "Планета комфорт" боргу у розмірі 3  200 грн остаточна сума пені складає 91  195, 28 грн. 
15.          Крім того, судом апеляційної інстанції з огляду на своєчасне подання ТОВ "Планета Комфорт" повного пакету документів для участі у проведенні аукціону та своєчасну сплату гарантійних внесків в повному розмірі встановлено дотримання ТОВ "Планета Комфорт" усіх вимог для його допуску до участі в аукціоні та набуття статусу учасника аукціону. У той же час, з боку ТОВ "Сторгов" не надійшло своєчасно мотивованої відмови з приводу недопуску ТОВ "Планета Комфорт" до участі у проведенні аукціону, копії протоколу з приводу їх не включення в якості учасника аукціону, так і здійснено недопуск представників ТОВ "Планета Комфорт" безпосередньо в день проведення аукціону, що свідчить про недотримання організатором аукціону процедури проведення аукціону у відношенні ТОВ "Планета Комфорт", регламентованих статтями 60-70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Тому в порядку статті 56 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" існують правові підстави для притягнення ТОВ "Сторгов" до відповідальності у вигляді сплати штрафу в розмірі гарантійного внеску.  
16.          Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду відхилила твердження ТОВ "Сторгов" про те, що спір за зустрічним позовом виник у зв`язку з проведенням аукціону в межах справи про банкрутство, а отже має розглядатися в межах справи банкрутство, оскільки, на думку суду, спір виник у зв`язку з не поверненням коштів організатором аукціону та не обґрунтовується правомірністю або неправомірністю його проведення.
17.          Щодо процесуальних аспектів розгляду справи в суді апеляційної інстанції було зазначено, що, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що дії ТОВ "Сторгов" щодо заявлення безпідставних відводів, клопотань про відкладення розгляду справи та надання перекладача спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, вони суперечать завданню господарського судочинства. Належним процесуальним наслідком даного зловживання процесуальними правами з боку ТОВ "Сторгов" апеляційний суд вважав залишення без розгляду вищевказаних заяв та клопотань в порядку частини третьої статті 43 Господарського процесуального кодексу України.  

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
18.          19.03.2019 ТОВ "Сторгов" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019, на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі №     922/4111/17, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції в межах справи № 910/2543/16 про банкрутство ТОВ "Інвестор-3". 
19.          Посилання зроблені на порушення правил виключної підсудності, встановлених положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки, за переконанням скаржника, зустрічний позов повинен був розглядатися Господарським судом міста Києва в межах справи №  910/2543/16 про банкрутство ТОВ "Інвестор-3".
20.          Також зазначено про порушення права скаржника на доступ до правосуддя та права на справедливий суд з огляду на не задоволення клопотання ТОВ "Сторгов" про відкладення апеляційного розгляду справи через призначення директором ТОВ "Сторгов" Грошевої М.К. , яка є особою з порушенням слуху, та з огляду на залишення без розгляду клопотання про залучення до розгляду справи перекладача, який володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими (стверджується в скарзі, що станом на час розгляду справи в апеляційному суді - 10.01.2019 - директором ТОВ "Сторгов" була Грошева М.К. , а не ОСОБА_2 , як вказав суд).
21.  Скаржник звертає увагу на те, що висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на недопустимих доказах, що є порушенням вимог статей 77, 91 Господарського процесуального кодексу України. 
22.   Крім того, наголошується на хибності встановлення обставин своєчасності подання документації ТОВ "Планета Комфорт" для участі в аукціоні з продажу майна боржника.  
23.  02.07.2019 до Верховного Суду від ТОВ "Сторгов" надійшла заява з проханням до Суду врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.06.2019 у справі № 920/330/18, відповідно до якої у разі ненадання стороною на вимогу суду оригіналу доказу, про підробку якого заявляє інша сторона, суд може встановити відсутність події такого доказу. 
Б.           Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
24.    Відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду від інших учасників справи не надходило. 

В.      Відкриття касаційного провадження 
25.  28.03.2019 ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Сторгов" в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі №  922/4111/17.
26.  26.04.2019 ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі №  922/4111/17 Господарського суду Харківської області за касаційною скаргою ТОВ "Сторгов" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 та на рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
27.          Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги, з таких підстав. 
28.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
29.          Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції права ТОВ "Сторгов" на доступ до правосуддя та права на справедливий суд, а також порушення судом апеляційної інстанції положень частини другої статті 72 Господарського процесуального кодексу України, оскільки клопотання ТОВ "Сторгов" про призначення перекладача, який володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими директору ТОВ "Сторгов" Грошевої М.К., яка приймала участь у судовому засіданні та є особою з порушенням слуху, а також про відкладення апеляційного розгляду справи для забезпечення учаснику справи - директору Грошевій М.К., як стверджує скаржник, не є зловживанням процесуальними правами. 
30.          Суд зазначає, що за змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру. Положеннями частин першої, другої статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Відповідно до частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Водночас згідно з частиною четвертою статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
31.          Судом апеляційної встановлено, що інтереси ТОВ "Сторгов" в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Родзинський А.А., який діяв на підставі відповідного ордера. Таким чином, за умови представництва у суді юридичної особи адвокатом, Суд не вбачає обмеження такої юридичної  особи у доступі до правосуддя та прав на справедливий розгляд справи, а також порушення її прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. 
32.          Оцінюючи доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій правил виключної підсудності, встановлених положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки дана справа № 922/4111/17 повинна була розглядатися в межах справи №  910/2543/16 про банкрутство ТОВ "Інвестор-3", колегія суддів виходить з наступного. 
33.          Відповідно до частини восьмої статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.
34.          Системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. 
35.          Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.
36. Спір у даній справі виник з приводу повернення гарантійних внесків юридичній особі, яка виявила бажання взяти участь на аукціоні з продажу майна підприємства - ТОВ "Інвестор-3", якого визнано господарським судом міста Києва банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 910/2543/16. 
37. Частиною першою статті 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.
38.          Також, спеціальними нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" врегульовано порядок продажу майна банкрута шляхом проведення аукціону, в тому числі Закон встановлює вимоги до заяви про участь на аукціоні (стаття 60), допуск до участі в аукціоні та сплату гарантійних внесків (стаття 61), повернення гарантійних внесків, сплаченої ціни та стягнення штрафу (стаття 70), а також відповідальність організатора аукціону перед особами, які не змогли взяти участь або перемогти на аукціоні (стаття 56). 
39.          Спір у даній справі № 922/4111/17 є спором, який виник із процедури  продажу майна банкрута на аукціоні, яка є однією із стадій провадження справи про банкрутство, а тому на думку колегії суддів, з метою повного та всебічного розгляду справи № 922/4111/17, вона  має розглядатися в межах справи №  910/2543/16 про банкрутство ТОВ "Інвестор-3".  Враховуючи викладене, Суд вважає помилковим незастосування судом першої інстанції положень частини восьмої статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та розгляд справи № 922/4111/17 в окремому позовному провадженні. При цьому, апеляційний господарський суд, застосовуючи до спірних правовідносин спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначеного порушення суду першої інстанції також не усунув. 
40.          Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
41.          Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
42.          Відповідно до положень частини шостої статті 91 Господарського процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.
43.          Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Планета Комфорт" у зустрічній позовні заяві зазначало, що 15.11.2016 ТОВ "Планета Комфорт" було надано ТОВ "Сторгов" пакет документів для участі в аукціоні з супровідним листом за №1511/3 від 15.11.2016, у відповідності до оголошення про проведення аукціону з продажу майна банкрута ТОВ "Інвестор-3", призначеного на 24.11.2016. Дійсність вказаного супровідного листа №1511/3 від 15.11.2016 заперечується позивачем за первісним позовом - ТОВ "Сторгов". Судом першої інстанції неодноразово витребовувався у учасників справи оригінал вказаного супровідного листа №  1511/3 від 15.11.2016. 
44.          Також, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ухвалою від 28.02.2018 було витребувано у старшого слідчого ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Харківські області оригінал супровідного листа №  1511/3 від 15.11.2016, який було надано директором ТОВ "Планета комфорт" для долучення до документів в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 10.02.2017 за №12017220000000142. Головним управлінням Національної поліції в Харківські області було надано суду копію зазначеного доказу, а також копію висновку судової почеркознавчої експертизи супровідного листа №  1511/3, в якому вказано,  що підпис від імені Тітар Т.В. (директор ТОВ "Сторгов") у листі №1511/13 від 15.11.2016, розташований у верхньому лівому куті під датою "151116", - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів самою Тітар Тетяною Володимирівною .
45.          Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові визнав ТОВ "Сторгов" учасником  спірного  аукціоні та вказав, що це підтверджується своєчасно поданими документами та послався, зокрема, на висновок судово-почеркознавчої експертизи супровідного листа ТОВ "Планета Комфорт" №  1511/3 від 15.11.2016.
46.          Відповідно до частини третьої статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. 
47.          При цьому, приймаючи висновок експерта як належний доказ у даній справі, суд апеляційної інстанції не обґрунтував прийняття доказу, який поданий не учасником даної справи та за відсутності ухвали про призначення експертизи, або шляхом витребування цього доказу. 
48.          Судам необхідно було встановити, чи відповідає поданий Головним управлінням Національної поліції в Харківські області висновок експерта критеріям письмових доказів, в розрізі положень статей 73, 74, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України; чи заявлялося про нього в ході підготовчого провадження; чи витребовувався/долучався він до матеріалів справи у встановлений законом спосіб. 
49.          Крім того, в якості пред`явлення ТОВ "Планета Комфорт" вимоги до ТОВ "Сторгов" про повернення грошових коштів у розмірі 358 459,80 грн за платіжним дорученням від 15.11.2016 № 41 та у розмірі 179 188,40 грн за платіжним дорученням від 15.11.2016 № 42, ТОВ "Планета Комфорт" посилалося на лист - вимогу від 06.12.2016 за № 06/12-16/01, опис вкладення цінного листа від 06.12.2016, копії яких містяться в матеріалах справи. ТОВ "Сторгов" заперечувало проти того, що даний опис вкладення та долучена до нього квитанція цінного листа є належним доказом на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що опис вкладення до поштового відправлення з оголошеною цінністю від 06.12.2016 щодо вимоги ТОВ "Планета Комфорт" до ТОВ "Сторгов" про повернення гарантійних внесків, не містить ідентифікатора поштового відправлення, що унеможливлює відслідковування руху цього поштового відправлення, подання ТОВ "Планета Комфорт" даного поштового відправлення до поштового відділення, та підтвердження його вручення ТОВ "Сторогов". 
50.          Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції, в порушення положень частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України та ігноруючи доводи апеляційної скарги ТОВ "Планета Комфорт", взагалі не надав оцінку та не дослідив вимогу ТОВ "Планета Комфорт" від 06.12.2016 № 06/12-16/01 та опис вкладення цінного листа від 06.12.2016. 
51.          Відповідно до положень частин першої - п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
52.   Європейський суд з прав людини зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення Суду у справі Олюджіч проти Хорватії, №  22330/05, від 05.02.2009). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення Суду у справах Мала проти України, № 4436/07, від 03.07.2014, Богатова проти України,  № 5231/04, від 07.10.2010). Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.  (див. рішення Суду у справі Мала проти України, №  4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя  (див. рішення Суду у справі Гірвісаарі проти Фінляндії, №  49684/99, від 27.09.2001). 
53.  Колегія суддів вважає, що прийняті у даній справі рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду зазначеним вимогам не відповідають, місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції при прийнятті рішення та постанови було порушено вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України щодо правил оцінки доказів та частини п`ятої статті 236 названого Кодексу, згідно з якою обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
54.  Касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, у зв`язку з чим Суд дійшов висновку про скасування судових рішень із направленням справи до суду першої інстанції для нового розгляду в межах справи №  910/2543/16 про банкрутство ТОВ "Інвестор-3".
55.   При новому розгляді справи в межах справи про банкрутство, місцевому господарському суду, на підставі належно долучених до матеріалів справи доказів, якими сторони обґрунтовують свої вимоги. 

Б.       Висновки щодо застосування норми права
56. Системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. 
57.   Оскільки спір у даній справі є спором, що виник із процедури  продажу майна банкрута на аукціоні, яка є однією із стадій провадження справи про банкрутство, то, на думку колегії суддів, з метою повного та всебічного розгляду даної справи, вона має розглядатися саме в межах справи про банкрутство. 

В.       Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
58.   З урахуванням викладеного та відповідно до частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду міста Києва для розгляду в межах справи про банкрутство №  910/2543/16 ТОВ "Інвестор-3". У такому розгляді суду необхідно врахувати викладене, встановити обставини та оцінити докази, зазначені в цій постанові, надати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону. 

Г.       Розподіл судових витрат
59.   Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. Оскільки справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, то відповідно за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310,   315, 316 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1.   Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов" задовольнити. 
2.            Постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 та рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2018 у справі №  922/4111/17скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/2543/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-3".
3.            Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                    В. Пєсков
Судді                                                                                                              О. Банасько
Л. Катеринчук