Постанова
Іменем України
 
28 серпня 2019 року
м. Київ
 
справа № 264/4972/17
 
провадження № 61-4949св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., 
Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
представник позивача - адвокат Довженко Валерій Іванович, 
відповідач - Маріупольська міська рада Донецької області,
треті особи: приватний нотаріус Маріупольського нотаріального округу Бодягіна Інесса Ігорівна, територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кальміуського району міста Маріуполя Донецької області, Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області на постанову Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року у складі колегії суддів: Мальцевої Є. Є., Биліни Т. І., Мироненко І. П.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
 
Короткий зміст позовних вимог:
 
В жовтні 2017 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат 
Довженко В. І., звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати спадковий договір від 27 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та Маріупольською міською радою Донецької області, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Бодягіной І. І. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 27 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та Маріупольською міською радою Донецької області був укладений спадковий договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався виконати передбачені в цьому договорі розпорядження позивача, і в разі смерті позивача набуває право власності на належне позивачу нерухоме майно, що складається з 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до 
пункту 2 договору на відповідача покладався ряд обов`язків щодо догляду та надання послуг позивачу, гарантування їй певних благ. Відповідач свої обов`язки за договором не виконує. Допомогу позивачу надають сусіди. Вважає, що відповідач не виконав немайнові розпорядження позивача, тим самим порушив умови спадкового договору, що стало підставою для звернення до суду для його розірвання.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
 
Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту  порушення відповідачем умов спадкового договору та невиконання ним розпоряджень позивача.
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу Довженка В. І. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено.
 
Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року скасовано. 
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, треті особи: приватний нотаріус Маріупольського нотаріального округу Бодягіна І. І., територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кальміуського району міста Маріуполя Донецької області, Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, про розірвання спадкового договору задоволено. 
 
Розірвано спадковий договір від 27 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та Маріупольською міською радою Донецької області, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Бодягіною І. І., зареєстрований в реєстрі за № 5728.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова суду мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову в позові з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а його висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи та порушують норми матеріально права. Відповідач не надав суду докази на підтвердження належного виконання умов спадкового договору протягом часу з його укладання до звернення позивача до суду, окрім оплати комунальних платежів, що є його процесуальним обов`язком, відповідно до  вимог статті 81 ЦПК України. Крім того, в силу вимог частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, тобто доведення виконання умов спадкового договору є обов`язком відповідача, а не процесуальним обов`язком позивача.
 
Короткий зміст вимог та доводів, наведених у касаційній скарзі:
 
07 березня 2019 року Маріупольська міська рада Донецької області звернулася до Верховного суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року та залишити в силі рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду не відповідають дійсності та обставинам справи, оскільки належне виконання обов`язків за спадковим договором підтверджується письмовими доказами та поясненнями працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кальміуського району міста Маріуполя Донецької області. Відсутність розписок ОСОБА_1 про прийняття речей та послуг не свідчить про невиконання відповідачем умов спадкового договору. Надані позивачем світлини щодо стану квартири не є належним доказом, оскільки не свідчать що саме в цій квартирі проживає  ОСОБА_1 . 
 
З 2010 року протягом 8 років ОСОБА_1 була задоволена виконанням відповідачем умов спадкового договору. Враховуючи похилий вік позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, подані під впливом сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які навмисно перешкоджають відповідачу виконувати умови спірного договору.
 
Доводи інших учасників справи:
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги:
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи 
№ 264/4972/17 з Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області. 
 
У березні 2019 року матеріали цивільної справи № 264/4972/17 надійшли до Верховного Суду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ: 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Короткий зміст встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи:
 
27 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та Маріупольською міською радою Донецької області був укладений спадковий договір, за пунктом 1 якого Маріупольська міська рада Донецької області, діюча як Набувач, зобов`язалась виконувати передбачені в ньому розпорядження 
ОСОБА_1 , діючої як Відчужувач, і в разі її смерті набуває право на належне відчужувачу нерухоме майно, що складається з 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .
 
В преамбулі спадкового договору закріплено, що представник Маріупольської міської ради Донецької області при укладанні договору діє на підставі Положення про порядок укладання договорів з самотніми громадянами похилого віку - власниками житла (додаток № 1), Переліком умов, які підлягають включенню у спадкові договори, що укладаються між міською радою та самотніми громадянами похилого віку-власниками житла (Додаток № 2), Порядком оплати послуг, які надаються самотнім громадянами похилого віку-власникам житла (Додаток № 3), затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 27 липня 2010 року за 
№ 5/45-6692, Положенням про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 26 травня 2010 року за № 5/43-6472.
 
Пунктом 2. 1. договору передбачені обов`язки набувача.
 
Так за життя відчужувача на набувача за цим договором покладається обов`язок виконувати такі дії: 
 
- щомісячно за відчужувача відносно користування ним вказаним в 
п 1.1 нерухомим майном, сплачувати житлово-комунальні послуги (послуги ЄЕО, газопостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення, газопостачання), утримання будинку та прибудинкової території в строки, встановлені договорами про надання таких послуг, укладеними між відчужувачем та постачальником вказаних послуг;
 
- виконувати своєчасно та якісно поточний ремонт частини квартири, що є предметом цього договору не рідше одного разу в п`ят років. Необхідність проведення такого ремонту буде підтверджуватися дефектним актом, складеним та підписаним представниками обслуговуючої організації, управління праці і соціального захисту населення Маріупольської міської ради та відчужувачем. А також проведення, по мірі необхідності, ремонту комунікаційних систем (теплопостачання, енергопостачання, гаряче та холодне водопостачання). По заявці громадянина, з яким укладено договір, може проводитися інший дрібний ремонт згідно розцінок виконання робіт по заявкам населення;
 
- закріпити відчужувача за дільничним лікарем та здійснювати диспансерне спостереження та надання медичної допомоги дільничною службою за місцем розташування нерухомого майна;
 
- у разі якщо відчужувач переходить у стан лежачого хворого, йому гарантується негайна госпіталізація у лікувальний заклад з наступним безоплатним лікуванням, утриманням та доглядом на весь час перебування;
 
- забезпечувати відчужувача лікувальними засобами згідно з Переліком зареєстрованих в Україні лікарських засобів, які можуть закуповувати заклади охорони здоров`я, що повністю або частково фінансуються з державного та місцевих бюджетів, відповідно до вимог Наказу МОЗ України від 27 лютого 2006 року № 86;
 
- забезпечувати відчужувачу позачергове пільгове зубопротезування, слухопротезування, протезування зору;
 
- придбати побутову техніку на суму 2 500,00 грн у випадку виникнення такої необхідності (відсутність вказаної техніки взагалі, поломка існуючої побутової техніки, яка не підлягає ремонту);
 
- надавати відчужувачу послуги, перелік яких передбачений Положенням про територіальний центр соціального обслуговуванням пенсіонерів та самотніх непрацездатних громадян Управління праці та соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради, безпосередньо робітниками вказаного центру.
 
Пунктом 7. 3. спадкового договору передбачено, що у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:
 
Підставою для звернення до суду з даним позовом стало невиконання відповідачем зобов`язань за спадковим договором. 
 
Статтею 1302 ЦК України передбачено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. 
 
Згідно зі статтею 1303 ЦК України відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. 
 
Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (стаття 1304 ЦК України). 
 
Згідно зі статтею 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. 
 
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Статтею 1308 ЦК України зазначено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. 
 
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).
 
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що матеріали справи не містять належних, допустимих і достовірних доказів про виконання відповідачем умов спадкового договору, зокрема, щодо проведення поточного ремонту частини квартири, забезпечення диспансерного медичного спостереження відчужувача та надання медичної допомоги, забезпечення лікувальними засобами, забезпечення пільгового позачергового зубопротезування, придбання побутової техніки, надання послуг згідно з Положенням про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), врахувавши, що відповідачем, крім письмових пояснень та підтвердженого факту оплати комунальних послуг за квартиру позивача, на спростування вимог позивача доказів не надано, дійшов обґрунтованого висновку про невиконання набувачем розпоряджень відчужувача та недотримання ним умов спадкового договору, а тому спірний договір підлягає розірванню.
 
Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області без задоволення, а постанову Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.
 
Щодо доводів касаційної скарги:
 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області залишити без задоволення.
 
Постанову Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           В. П. Курило
 
      А. Ю. Зайцев
 
      Є. В. Коротенко