Постанова
Іменем України
 
04 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 166/646/18
 
провадження № 61-44654св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,             Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Моторно (транспортне) бюро України,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника Моторно (транспортного) бюро України на рішення Ратнівського районного суду Волинської області            від 09 липня 2018 року у складі судді Фазан О. З. та постанову Апеляційного суду Волинської області від 04 вересня 2018 року у складі колегії суддів:           Киці С. І., Грушицького А. І., Матвійчик Л. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Моторно (транспортного) бюро України (далі - МТСБУ) про відшкодування витрат на поховання.
 
Позовна заява мотивована тим, що 17 листопада 2014 року у с. Млинове на вул. Брестській, Ратнівського району Волинської області відбулось зіткнення автомобіля ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 за керування водія ОСОБА_2 та мотоцикла Viper-150 реєстраційний номер                    НОМЕР_2 за керування водія ОСОБА_3 , 1996 р. н. Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.
Зазначала, що 06 липня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в її інтересах подало заяву про виплату страхового відшкодування до МТСБУ. Зміст страхового відшкодування складався з вимоги здійснити виплату витрат на поховання у розмірі 13 225 грн.
Додатково 07 листопада 2017 року до МТСБУ надіслала заяву з новими банківськими реквізитами, а також запит про отримання інформації           від 25 січня 2018 року.
11 січня 2018 року та 16 лютого 2018 року МТСБУ відправило листи з відмовою у виплаті страхового відшкодування. Вважала відмову необґрунтованою та безпідставною та такою, що грубо порушує її права.
Ураховуючи наведене, просила стягнути з МТСБУ на її користь                        13 225 гривень витрат на поховання.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Ратнівського районного суду Волинської областівід 09 липня 2018 року позов  ОСОБА_1  задоволено.
Стягнуто з МТСБУ на користь     ОСОБА_1 витрати на поховання у розмірі 13 225 гривень.
Стягнуто з МТСБУ на користь держави судовий збір.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладається з метою забезпечення прав третіх осіб      (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Суд посилається на постанову слідчого                        СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана Нікончука В. М.      від 27 травня 2017 року , кримінальне провадженняякоюу справі закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України,за відсутністю складу кримінального правопорушення.
 
Суд першої інстанції дійшов до висновку,що оскільки кримінальне провадження №12014030170000341 від 17 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 286 КК України закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення без зазначення суб`єкта вчиненого злочину, постанова про закриття, у якій визначено,що    ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, зокрема перевищив максимально допустиму швидкість руху автомобіля, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, набрала законної сили, а ОСОБА_1 надано документи, що підтверджують витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника,позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Апеляційного суду Волинської області від 04 вересня              2018 року апеляційну скаргу МТСБУ залишено без задоволення.
Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 09 липня     2018 року залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що місцевий суд забезпечив повний та всебічний розгляду справи й надав належну правову оцінку усім обставинам справи та наданим сторонами доказам, ухваливши законне і обґрунтоване судове рішення про задоволення позову           ОСОБА_1 .
Апеляційний суд відхилив доводи представника МТСБУ про те, що у цій справі суд неправильно застосував норми матеріального права. Зазначив, що відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Незважаючи на те, що постановою слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції Нікончука В. М. про закриття кримінального провадження від 27 травня 2016 року вини власника мотоцикла ОСОБА_3 у спричиненні ДТП не встановлено, відсутність складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду, представник МТСБУ, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували усіх доводів товариства та не дослідили належним чином подані сторонами докази.
Вказує, що між протиправною поведінкою ОСОБА_2 - водія НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (перевищення швидкості та перебування у стані алкогольного сп`яніння, за які він притягнутий до адміністративної відповідальності) і наслідками, які настали у результаті зіткнення з мотоциклом Viper - 150, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відсутній причинний зв`язок, що не дає правових підстав вважати водія автомобіля ВАЗ 21061 винуватцем ДТП від 17 листопада 2014 року.
Зазначає, що посилання суду на те, що кримінальне провадження                від 17 листопада 2014 року закрито без зазначення суб`єкта кримінального правопорушення, не є підставою для визнання винуватцем ДТП         ОСОБА_2 , адже у постанові слідчого прямо зазначено, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад злочину, передбачений частиною другою статті 286 КК України.
 
Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 14 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2019 року у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Пророка В. В. справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
  
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга представника МТСБУзадоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
 
Статтею 1201 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Згідно із статтею 41.1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно із статтею 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
З аналізу наведених норм законодавства колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій правильно застосовані норми права до спірних правовідносин, згідно із яким відшкодування спричиненої шкоди покладається на МТСБУ.
Оскільки ОСОБА_1 понесла витрати на поховання свого сина ОСОБА_3 та надала суду документи на підтвердження витрат у  розмірі 13 225 грн, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про стягнення цих витрат з МТСБУ.
 
При цьому, місцевий суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів,взяв до уваги постанову слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана Нікончука В. М. від 27 травня       2017 року, якою  кримінальне провадження якою у справі закрито.
 
Частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої та першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Згідно з частиною першою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
 
Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог і на підставі цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.
 
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
 
Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права. 
Усі доводи скарги представника МТСБУ фактично зводяться до його заперечення правомірності стягнення виплат та поховання, незгоди із оцінкою судами попередніх інстанцій постанови слідчого про закриття кримінального провадження та до переоцінки судом доказів, що на підставі вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції. 
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника Моторно (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.
 
Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 09 липня     2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк