Постанова                                                 
Іменем України
 
31 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 335/12344/15-ц
провадження № 61-3793 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., 
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі - Запорізька міська рада, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, виконавчий комітет Запорізької міської ради, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Рибалко Н. І. та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Кримської О. М., Дашковської А. В., Бєлки В. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про зобов`язання поліпшити житлові умови.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, І категорії. Внаслідок отримання хронічного психічного захворювання йому встановлено довічно 2 групу інвалідності. У 1993 році, як інваліду - чорнобильцю та такому, що з 1989 року перебуває на квартирному обліку за місцем проживання в Жовтневій районній адміністрації Запорізької міської ради, йому в позачерговому порядку виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (при наявності у володінні двокімнатної квартири 
АДРЕСА_2 ). Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради від 10 лютого 1998 року №30/1 він вдруге був поставлений на квартирний облік для одержання житла за місцем проживання. З урахуванням наявного у нього захворювання, яке передбачене Переліком хронічних захворювань, за яких особи, які страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї (Додаток №1 до Наказу МОЗ УРСР від 08 лютого 1985 року №52 «Про затвердження переліку хронічних захворювань, при наявності яких особи, що страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї»), та висновку лікарсько-консультативної комісії від 20 серпня 2003 року, він потребує проживання в окремій кімнаті. Незважаючи на те, що він має право на першочергове отримання окремого житлового приміщення, станом на 2015 рік він був визначений у списку загальної черги під номером 1254, а пільгової черги - під номером 717. 
 
З урахуванням наведеного, просив зобов`язати Запорізьку міську раду поліпшити його житлові умови шляхом надання йому житлового приміщення у межах установлених діючим законодавством норм для родини з двох осіб з окремою ізольованою кімнатою.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 
2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2019 року, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. 

Судові рішення мотивовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району. Положеннями статті 43 ЖК УРСР та пунктами 13, 23, 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР визначено, що особам, які потребують поліпшення житлових умов і, які перебувають на квартирному обліку, житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень). Позивач перебуває у двох чергах на поліпшення житлових умов - загальній та першочерговій. Оскільки, позивач вже використав право на позачергове отримання житла, і перебуває у черзі на першочергове отримання житла, черговість надання якого визначається за часом взяття особи на облік, позивачем не доведено порушення його житлових прав, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. 
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявник просив скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду 
м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2019 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції не перевірив дотримання відповідачами вимог частини четвертої статті 360 ЦПК України щодо направлення відзиву на апеляційну скаргу. Крім того, у порушення вимог частини третьої статті 367 ЦПК України суд прийняв та надав оцінку розпорядженню голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради від 14 червня 2004 року №1122р, що відповідач не надавав до суду першої інстанції, та не навів доказів на підтвердження неможливості надання його до суду першої інстанції. Відмовляючи у задоволенні його позовних вимог, суди не урахували практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, висновки у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України», відповідно до яких дотримання прав особи, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. 
 
Узагальнені доводи відзивів на касаційну скаргу
 
У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району на касаційну скаргу, мотивований тим, що ОСОБА_1 виключений зі списку осіб, що користуються правом позачергового отримання житла з підстав використання ним пільги щодо забезпечення житлом, передбаченої для постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки у 1993 році йому, як інваліду-чорнобильцю у позачерговому порядку була виділена однокімнатна квартира, а тому суди попередніх інстанцій повно та всебічно з`ясували обставини справи та ухвалили законні і обгрунтовані судові рішення, відтак відсутні підстави для їх скасування. 
 
У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив виконавчого комітету Запорізької міської ради на касаційну скаргу, мотивований тим, що оскаржувані судові рішення є законними та обгрунтованими, а тому відсутні підстави для їх скасування.  
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу з місцевого суду. 
 
Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції та передана 18 квітня 
2019 року для розгляду колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Установлені судами фактичні обставини справи
 
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 
1 категорії. Внаслідок робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС позивач отримав хронічне психічне захворювання та йому встановлено довічно 2 групу інвалідності.
 
У 1993 році йому, як інваліду - чорнобильцю та особі, яка перебуває на квартирному обліку з 1989 року, Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради у позачерговому порядку була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (за наявності у його володінні двокімнатної квартири 
АДРЕСА_2 ).
 
Позивач вдруге поставлений на квартирний облік для одержання житла за місцем свого проживання, згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 10 лютого 1998 року №30/1.
 
Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради від 14 червня 2004 року №1122р ОСОБА_1 виключено зі списку осіб, що користуються правом позачергового отримання житла з підстав використання ним пільги по забезпеченню житлом, передбачену для постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС І категорії та включено до списку осіб, що користуються правом першочергового отримання державного житла у зв`язку з тяжким хронічним захворюванням.
 
Згідно з актом комісії КП «Основаніє» від 20 серпня 2015 року на даний час в однокімнатній квартирі, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_3 , позивач мешкає разом із дружиною 
ОСОБА_2 , 1959 року народження та її матір`ю ОСОБА_3 , 1928 року народження. У двокімнатній квартирі, що розташована за адресою: 
    АДРЕСА_4 проживають їх діти: ОСОБА_4 , 
1980 року народження та донька ОСОБА_5 , 1983 року народження зі своїми дітьми: ОСОБА_6 , 2004 року народження, ОСОБА_7 , 2010 року народження та ОСОБА_7 , 2014 року народження.
 
Відповідно до захворювання ОСОБА_1 , що передбачене Переліком хронічних захворювань, за яких особи, які страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї (Додаток № 1 до Наказу МОЗ УРСР від 08 лютого 1985 року №52 «Про затвердження переліку хронічних захворювань, при наявності яких особи, що страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї»), та згідно висновку лікарняно-консультаційної комісії від 20 серпня 2003 року, позивач потребує проживання в окремій кімнаті.
 
Станом на 01 січня 2018 року ОСОБА_1 перебуває  згідно Списку громадян, які перебувають на квартирному обліку у районній адміністрації по Комунарському району під номером 1249 - загальної черги, та згідно Списку громадян, які перебувають на квартирному обліку у районній адміністрації по Комунарському району та користуються правом першочергового отримання житлових приміщень під номером 708.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
 
Відповідно до статті 31 ЖК УРСР, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
 
Пунктом 3 частини першої статті 34 ЖК УРСР встановлено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок.
 
Відповідно до статей 36, 39 ЖК УРСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житловій: умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.
 
Відповідно до пунктів 2, 8, 11 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. 
 
Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР (стаття 43 ЖК УРСР).
 
З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.
 
Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік. 
 
Положення статті 43 ЖК УРСР кореспондуються з пунктами 13, 23, 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, якими також визначено, що особам, які потребують поліпшення житлових умов і які перебувають на квартирному обліку, житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
 
Суди попередніх інстанцій урахувавши, що згідно розпорядження голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради №1122р від 
14 червня 2004 року ОСОБА_1 виключений зі списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла, у зв`язку з використанням пільги щодо позачергового забезпечення житла, як особа, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та включений до списку осіб, які потребують першочергового отримання державного житла, у зв`язку з хронічними захворюваннями, дійшли правильного висновку про відсутність порушення житлових прав позивача, оскільки черговість надання житлових приміщень визначається відповідно до вимог діючого законодавства за часом взяття на облік (включення до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Надання позивачу житла поза чергою   поліпшення його житлових умов призведе до порушення житлового законодавства та порушення прав інших осіб, які перебувають у черзі раніше. 
 
Наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність та необгрунтованість оскаржуваних судових рішень, зводяться до повторенням обставин, якими позивач обгрунтовував свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, яким суди попередніх інстанцій надали оцінку, та власного тлумачення ним норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій правильно визначено характер спірних правовідносин, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 
2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков 
О. В. Ступак