ПОСТАНОВА
Іменем України

17 липня 2019 року 
Київ
справа №655/470/16-а
адміністративне провадження №К/9901/12205/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд): 
Судді-доповідача – Бевзенка В.М.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 655/470/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Інспектора третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у                    м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Закриницького Сергія Васильовича
про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції 
на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді – Потапчука В.О., суддів: Жука С.І., Семенюка Г.В.), 

ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2016 року ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Закриницького Сергія Васильовича (далі – інспектор третьої роти першого батальйону УПП у місті Херсоні ДПП Закриницький С.В., відповідач), в якому просив:
-          скасувати постанову від 13 липня 2016 року серії ПСЗ № 079478 про накладення на позивача адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення.
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що він не скоював правопорушення про яке зазначено в оскаржуваній постанові.
Крім того, позивач зазначає, що працівник поліції не провів всі необхідні дії для правильного складання адміністративного матеріалу. Позивачу було відмовлено відповідачем в заслуховуванні свідків, які були пасажирами автомобіля позивача і могли підтвердити що він здійснив зупинку на належній відстані від місця зупинення маршрутного транспорту.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
07 жовтня 2016 року Горностаївський районний суд Херсонської області вирішив:
- в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що у позивача ОСОБА_1 немає підстав, передбачених чинним законодавством, вимагати скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 079478 від 13 липня 2016 року, оскільки він не надав суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем його прав та законних інтересів.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
22 листопада 2016 року Одеський апеляційний адміністративний суд вирішив: апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2016 року - скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора третьої роти першого батальону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Закриницького Сергія Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити.
Скасувати постанову серії ПСЗ № 079478 інспектора третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту поліції Закриницького Сергія Васильовича від 13 липня 2016 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення (штрафу) за адміністративне порушення згідно ч.1 ст.122 КУпАП України у сумі 255 гривень. 
Скасовуючи постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що відповідач не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. 
Суд в оскаржуваній постанові зазначив, що у матеріалах справи окрім заперечень на адміністративний позов та рапортів поліцейських міститься запис відеозйомки, на якій чітко вбачається, що заміру між зупинкою громадського транспорту та автомобілем позивача інспектором не здійснювалось.
У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції вважає вину позивача недоведеною відповідачем.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У грудні 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції, яка 20 січня 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.
У касаційній скарзі відповідач просить: 
-          скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від                 22 листопада 2016 року;
-          залишити в силі постанову Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2016 року.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
Відповідач у касаційній скарзі посилається на те, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому таке рішення є незаконним.
Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до безпідставних висновків про визнання незаконною оспорюваної постанови.
Позивач заперечення на касаційну скаргу не подавав.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13 липня 2016 року о 17.18 годин біля будинку на проспекті 200-річчя Херсона, 24-а в місті Херсоні позивач, керуючи автомобілем, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 30 м. від посадкового майданчику для маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.15.9 (є) Правил дорожнього руху.
Постановою інспектора третьої роти першого батальйону УПП у місті Херсоні ДПП Закриницького С.В. від 13 липня 2016 року серії ПС3 № 079478 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 грн.
Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення відносно нього не погодився та вказав, що адміністративне правопорушення він не скоював, що здійснив зупинку на відстані більше 30 м. від місця, яке інспектори патрульної поліції назвали посадковим майданчиком для маршрутних транспортних засобів, хоча там не встановлено дорожній знак 5.41 "місце зупинки громадського транспорту".
Вважаючи вказану постанову незаконною, ОСОБА_1 звернувся в суд за захистом свого порушеного права.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Конституція України
Частина 2 статті 19 Конституції України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19).
Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Стаття 33 КУпАП. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Частина 1 статті 122 КУпАП. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Стаття 245 КУпАП. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 1 статті 268 КУпАП. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Стаття 276 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. 
Стаття 278 КУпАП. Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Стаття 279 КУпАП. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року                  № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі – ПДР, Правила).
Підпункт «е» пункту 15.9 ПДР. Зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Згідно додатку 1 ПДР України інформаційно-вказівні дорожні знаки позначають: 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса" - початок посадкового майданчика автобуса; 5.43.1 "Пункт зупинки тролейбуса" - початок посадкового майданчика тролейбуса.
Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року, далі - КАС).
Пункт 1, 2 частини 1 статті 341 КАС. Межі перегляду судом касаційної інстанції. 
1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
У наведених вище положеннях правових норм визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції зобов`язаний дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
Однак, судом апеляційної інстанції обґрунтовано встановлено в оскаржуваному рішенні, що не було будь-якої підготовки до розгляду справи, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, доведено порушення процедури розгляду адміністративної справи.
Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що заміру відстані від місця зупинки позивача та зупинкою громадського транспорту інспектором патрульної служби не здійснювалось. У матеріалах справи окрім заперечень на адміністративний позов та рапортів поліцейських міститься запис відеозйомки, на якій чітко вбачається, що заміру між зупинкою громадського транспорту та автомобілем позивача інспектором не здійснювалось.
Жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КАС України, відповідачем надано не було.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо неправомірності дій відповідача при складанні оскаржуваної постанови від 13 липня 2016 року серії ПСЗ № 079478 та необхідності її скасування. 
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 

ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення. 
2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.
Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко

Судді                                                                                          Н.А. Данилевич          

                                                                                          Н.В. Шевцова