Постанова
Іменем України 
30 травня 2019 року
м. Київ
 
Справа №420/923/18
Провадження № 51- 9244 км 18
 
Верховний Суд  колегією суддів Другої судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –              ОСОБА_1 ,
суддів:                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю:
секретаря 
судового засідання        ОСОБА_4 ,
прокурора                        ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання про поновлення строку та повернуто апеляційну скаргу,
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами обставини
Ухвалою слідчого судді Новопсковського районного суду Луганської області від 11   липня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області від 09 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №42016131580000062 від 02 липня 2016  року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
 
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 19 липня 2018 року подав апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 24 липня 2018 року апеляційна скарга була повернута ОСОБА_6 з причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.
 
02 серпня 2018 року ОСОБА_6 повторно звернувся з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
Однак, ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2018 року його клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді залишено без задоволення та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала та короткий зміст заперечень на касаційну скаргу 
У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та просить призначити новий розгляд провадження в апеляційному суді. Крім того, вказує, що в суді першої інстанції вступну та резолютивну частину судового рішення було проголошено в судовому засіданні 11 липня 2018 року, а повний текст ухвали –16 липня 2018 року. При цьому ОСОБА_6 зауважує, що повний текст рішення районного суду він отримав 18 липня 2018 року, а апеляційну скаргу подано ним 19 липня 2018 року, тобто наступного дня після отримання судового рішення. Зазначає, що відсутність повного тексту судового рішення тягне за собою необізнаність учасника процесу про обставини, які суд визнав установленими із посиланням на докази, а також мотиви, з яких виходив суд при постановленні такого рішення, що унеможливлює подачу апеляційної скарги відповідно до вимог статті 396 КПК України. Вважає, що суд апеляційної інстанції, не врахувавши очевидних фактів на користь поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, безпідставно відмовив у його поновленні та повернув апеляційну скаргу.
На касаційну скаргу ОСОБА_6 від прокурора до суду надійшло заперечення, в якому прокурор просить касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без зміни.
Позиції учасників судового провадження
 
Прокурор ОСОБА_5 вважає касаційну скаргу ОСОБА_6 необґрунтованою та просить її залишити без задоволення. 
 
Мотиви суду
 
Заслухавши доповідача, вислухавши доводи прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків. 
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
 
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити  суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
 
Так, відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
 
Згідно п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з матеріалів провадження, вступну та резолютивну частину ухвали слідчого судді Новопсковського районного суду Луганської області від 11  липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області від 09 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №42016131580000062 від 02 липня 2016  року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.  1 ст. 364 КК України було проголошено в судовому засіданні цього ж дня, а повний текст ухвали –16 липня 2018 року. Отримавши, 18 липня 2018 року повний текст рішення районного суду, ОСОБА_6 19 липня 2018 року, тобто наступного дня після отримання ухвали слідчого судді, подав апеляційну скаргу, при цьому клопотання про поновлення строку не заявляв, вважаючи, що строк на оскарження ним не пропущено. Однак, 24 липня 2018 року апеляційною інстанцією його скарга була повернута саме з причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення. Після одержання ухвали апеляційного суду 31 липня 2018 року,  ОСОБА_6 02 серпня 2018 року повторно звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження 
 
Залишаючи без задоволення його клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що вона подана з пропуском встановленого законом строку, і підстави для його поновлення відсутні.
 
Разом із тим, суд апеляційної інстанції не врахував, що в апеляційній скарзі виходячи із положень п. 4 ч.2 ст. 396 КПК України особа, яка її подає має вказати про свої вимоги та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Крім того, п. 5 ч. 2 ст.  396 КПК України передбачено право скаржника на заявлення клопотання про дослідження доказів.
 
Не маючи в розпорядженні повного тексту судового рішення ОСОБА_6 був позбавлений такої можливості. Саме ці обставини, з чим погоджується і колегія суддів, перешкодили останньому своєчасно подати апеляційну скаргу для відповідного перегляду оскаржуваного рішення вищестоящою інстанцією. При цьому Судом також враховується, що як і в першому випадку, після проголошення 16 липня 2018 року повного тексту ухвали суду першої інстанції, так і в другому – після отримання ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, скаржник подав свої скарги, відповідно, протягом трьох та двох днів з дня оголошення повного тексту та дня їх отримання.
Колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд належним чином не перевірив та не проаналізував доводи ОСОБА_6 про те, що 11 липня 2018 року була проголошена лише вступна та резолютивна частини ухвали, підстави та мотиви прийнятого рішення йому відомі не були, і це перешкодило написати обґрунтовану апеляційну скаргу, яка б відповідала вимогам КПК України, оскільки повний текст ухвали був проголошений лише 16 липня 2018 року о 16.00 год.
 
Отже, суд формально зазначив, що ОСОБА_6 не навів достатніх підстав, які перешкоджали йому вчасно подати апеляційну скаргу, оскільки він був присутнім у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частин ухвали, та в даному провадженні дійшов передчасного висновку про відмову в поновленні процесуального строку.
 
Таким чином, під час розгляду провадження судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення. 
 
За таких обставин, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати викладене та ухвалити обґрунтоване судове рішення.
 
Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК України, Суд
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_6 задовольнити.
 
Ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2018 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                             ОСОБА_3