Постанова                                    
Іменем України                 
 
21 серпня 2019 року
м. Київ
 
справа № 127/1738/19
провадження № 61-11171св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області,  про встановлення факту родинних відносин,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2019 року у складі колегії суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М., Матківської М. В.,
                                                            ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його матір`ю.
 
Заявлені вимоги мотивував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у                       м. Москві Російської Федерації, де на той час проживала його мати ОСОБА_2 та мала прізвище « ОСОБА_2 ».
 
Згідно з актовим записом про народження ОСОБА_1 від 19 грудня                     2002 року № 1565, вчиненим Хамовницьким відділом ЗАГС м. Москви, в графі «мати» значиться « ОСОБА_2 , громадянка Росії».
 
Шлюб між його батьками розірвано 24 березня 2010 року у Хамовницькому відділі ЗАГС м. Москви, після розірвання шлюбу його мати залишила собі дошлюбне прізвище - « ОСОБА_2 ». Його мати - ОСОБА_2 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України.
 
Відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI, з наступними змінами, передбачено обов`язок кожного громадянина України по досягненні 14 років отримати паспорт громадянина України, який посвідчує його особу та підтверджує громадянство України.
 
В отриманні ним паспорту громадянина України, міграційною службою  йому відмовлено у зв`язку з відсутністю підтвердження його приналежності до громадянства України. Окрім того, у документах має місце невідповідність прізвища заявника прізвищу матері як громадянки України. При цьому йому рекомендовано для вирішення даного питання надати підтверджуючий документ або рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що громадянка України ОСОБА_2 є матір`ю дитини ОСОБА_1 
 
Встановлення факту родинних відносин заявнику потрібно для отримання громадянства України, оскільки мати в нього є громадянкою України, то за її клопотанням він може бути зареєстрований як громадянин України, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Вінницький міський суд Вінницької області  рішенням від 06 березня 2019 року заяву задовольнив. Встановив факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що встановлення факту родинних відносин заявника з його матір`ю необхідно заявнику для отримання громадянства України, виходячи із положень статті 14 Закону України «Про громадянство України», такий факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на його підтвердження, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є його встановлення судовим рішенням, оскільки від нього залежить створення умов здійснення заявником особистих немайнових прав. Факт родинних відносин заявника з його матір`ю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак заява заявника підлягає  задоволенню.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
 
Вінницький апеляційний суд постановою від 07 травня 2019 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2019 року скасував, провадження у справі закрив.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що  оскільки законом визначено документ органу реєстрації актів громадянського стану, в якому містяться відомості про батьків дитини, і даний документ заявником ОСОБА_1 не втрачено, підстави для встановлення факту родинних відносин судом у порядку окремого провадження відсутні.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї, їх узагальнені аргументи
У касаційній скарзі, поданій 06 червня 2019 року до Верховного Суду,                      ОСОБА_1 просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2019 року, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі апеляційний суд, виходив з того, що за наявності наданого суду заявником свідоцтва про народження, що підтверджує факт реєстрації народження дитини, у якому обов`язково повинні міститися відомості про батьків і оскільки цей документ ОСОБА_1 не втрачено, немає підстав для встановлення судом факту родинних відносин в порядку окремого провадження.
Апеляційний суд закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 225 ЦПК України, вважаючи, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не вказавшикуди саме має звернутися неповнолітній син громадянки України для вирішення питання про надання йому громадянства України, за умови, що його право ніхто не оспорює, а надані документи на підтвердження родинних відносин з матір`ю піддаються сумніву через відмінність прізвищ матері в свідоцтві про народження дитини та у її паспорті громадянина України.
Такі висновки суду є помилковими і не ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права, які регулюють вирішення питання про встановлення факту родинних відносин.
Встановлення судом факту родинних відносин ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_2 створюють умови здійснення ОСОБА_1 особистих немайнових прав, підтверджують наявність цих неоспорюваних прав.
Посилання апеляційного суду на те, що документ (свідоцтво про народження) не втрачено, а тому це є правовою підставою для закриття провадження у справі (справі окремого провадження) не ґрунтується на положеннях цивільного процесуального права і є безпідставними, оскільки втрата такого документа є підставою для відновлення його без звернення до суду (позасудовий порядок) шляхом видачі дубліката органами реєстрації актів громадянського стану, а не встановлення факту родинних відносин, з чим апеляційний суд, пов`язує відновлення документа та відновлення немайнового права ОСОБА_1 .
Для вирішення питання надання громадянства України ОСОБА_1 необхідно встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що громадянка України ОСОБА_2 , є матір`ю дитини ОСОБА_1 , оскільки у документах неповнолітнього ОСОБА_1 має місце невідповідність прізвища сина - ОСОБА_2 , прізвищу ОСОБА_2 як громадянки України.
Саме у цьому і полягала суть питання, через яке ОСОБА_1 звернувся до суду із цією заявою, оскільки в інший спосіб створити умови для здійснення особистих немайнових прав, підтвердження наявності неоспорюваних прав у ОСОБА_1 немає.  
04 липня 2019 року до Верховного Суду надійшла відповідьУправління ДМС України у Вінницькій області на касаційну скаргу, мотивована тим, що касаційна скарга необґрунтована та безпідставна, спотворює та перекручує обставини справи, а постанова апеляційного суду прийнята з урахування всіх обставин, що мали значення для вірного вирішення справи, з правильним застосуванням судом норм матеріального права та норм процесуального права, з наданням судом оцінки аргументам представника Управління ДМС України у Вінницькій області та аргументам заявника.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Вінницького міського суду Вінницької області.
24 червня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Москві Росія, про що                          19 грудня 2002 року Хамовницьким відділом ЗАГС м. Москви складено запис акта про народження № 1565, його батьками значяться: батько ОСОБА_6 , громадянин Росії та мати ОСОБА_2 , громадянка Росії (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Хамовницьким відділом ЗАГС                          м. Москви 19 грудня 2002 року). 
22 березня 2010 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на підставі рішення мирового судді 156 судової дільниці Одинцовського району Московської області від 10 березня 2010 року розірвано, про що 24 березня 2010 року складено запис акта про розірвання шлюбу № 167, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , видане Хамовницьким відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви 24 березня 2010 року).
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 20 березня 2000 року                  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України.
З кінця 2003 року ОСОБА_1 проживає разом зі своєю матір`ю та бабусею ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , навчається у школі і вважає себе українцем з народження.
Після виповнення заявнику 14 років останній звернувся до міграційної служби із заявою про отримання паспорта громадянина України, однак йому відмовлено у зв`язку з відсутністю підтвердження його приналежності до громадянства України.
На звернення ОСОБА_2 до міграційної служби щодо пояснення причини повернення з УДМС України у Вінницькій області матеріалів щодо набуття заявником громадянства України, нею отримано відповідь від 15 серпня                2018 року № 0511-351-0511.2-18 за підписом заступника начальника 1-го міського відділу у м. Вінниці ДМС України у Вінницькій області, за змістом якої, крім посилання на громадянство Росії матері, зазначено, що у документах має місце невідповідність прізвища ОСОБА_1 прізвищу « ОСОБА_2 » як громадянки України. Відповідно до обліків 1-го міського відділу у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_2 є громадянкою України згідно зі статтею 3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року та у правових відносинах з Україною визнається лише громадянкою України. Рекомендовано усунути вказані розбіжності та надати відповідний підтверджуючий документ або рішення суду про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що громадянка України ОСОБА_2 є матір`ю дитини ОСОБА_1 (а. с. 13).
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Відповідно до частин першої, другої  статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Перевіривши аргументи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
З указаного вбачається, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України.
Встановлення факту родинних відносин заявнику потрібно для отримання громадянства України, мати в нього є громадянкою України, а тому за її клопотанням він може бути зареєстрований як громадянин України.
Підставою для звернення до суду стало те, що у свідоцтві про народження заявника відомості про матір записані як ОСОБА_2 , громадянка Росії, якій після розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_2 », а згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України.
Закриваючи провадження у справі апеляційний суд на наведене уваги не звернув та дійшов до неправильних висновків про можливість закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, при цьому не вказавши, що саме необхідно зробити заявнику для отримання паспорта громадянина України, враховуючи те, що заінтересована особа, ставить під сумнів відомості дитини у документі наданому заявником.
Зазначаючи про те, що законом визначено документ органу реєстрації актів громадянського стану, в якому містяться відомості про батьків дитини, і даний документ заявником ОСОБА_1 не втрачено, а тому підстави для встановлення факту родинних відносин судом в порядку окремого провадження відсутні, апеляційний суд залишив поза увагою те, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, не посилався і не просив задовольнити його заяву з цих підстав.
У пункті а) частини першої статті 6 Європейської конвенції про громадянство від 06 листопада 1997 року № ETS N 166 закріплено, що кожна держава-учасниця передбачає у своєму внутрішньодержавному праві, що її громадянство ex lege набувають, зокрема, такі особи: діти, один із батьків яких на час народження цих дітей має громадянство цієї держави-учасниці, за винятком будь-яких випадків, що можуть бути передбачені у її внутрішньодержавному праві для дітей, які народилися за межами держави. Стосовно дітей, батьківство яких встановлюється шляхом визнання, у судовому порядку або шляхом подібних процедур, кожна держава-учасниця може передбачити, що дитина набуває її громадянства за процедурою, яка визначається її внутрішньодержавним правом. 
За вказаних обставин, Верховний Суд приймає аргументи касаційної скарги щодо неправильного встановлення апеляційним судом обставин справи для вирішення заяви про встановлення факту родинних відносин, які підлягають перевірці. 
Згідно пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.
Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та норму матеріального права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд апеляційної інстанцій, скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, не встановив, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що відповідно до статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог процесуального закону, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, з наведенням відповідних обґрунтувань та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409 411, 416 ЦПКУкраїни, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Постанову Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
 
Судді                                                                                                 С. Ю. Бурлаков
 
А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко                                                                                                     
                                                                                                            В. М. Коротун