ПОСТАНОВА
Іменем України

09 серпня 2019 року 
Київ
справа №802/1249/18-а
адміністративне провадження №К/9901/16220/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження  справу №802/1249/18-а
за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області в особі т.в.о. керівника апарату Собко Н.Є, про визнання протиправним та скасування наказу  про звільнення, поновлення на посаді, зобов`язання відповідача оплатити працю за час вимушеного прогулу, зобов`язати відповідача відшкодувати моральну шкоду, провадження у якій  відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року (прийняте в складі головуючого судді - Чернюк А.Ю.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року (прийняту в складі колегії суддів:: головуючого - Шидловського В.Б., суддів: Кузьменко Л.В., Франковської К.С.)  
І. Суть спору:
1. 03.05.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області в особі т.в.о. керівника апарату Собко Наталії Євгеніївни (далі - відповідач) у якому просив суд:
1.1 - визнати протиправним та скасувати наказ керівника державної служби в апараті Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 23.03.2018 року № 19-к «Про звільнення ОСОБА_1 »
1.2 -  зобов`язати керівника державної служби в апараті та структурних підрозділах Могилів-Подільської райдержадміністрації (крім структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права) в особі керівника апарату Косенко М.С. чи особу, якою виконуються посадові обов`язки за вказаною посадою на момент постановлення судового рішення у справі через голову Могилів-Подільської райдержадміністрації Китасюка О.І., поновити позивача на посаді державної служби головний спеціаліст-юрисконсульт апарату Могилів-Подільської райдержадміністрації з 27.03.2018 року.
1.3 - зобов`язати керівника державної служби в апараті та структурних підрозділах Могилів-Подільської райдержадміністрації (крім структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права) в особі керівника апарату Косенко М.С. чи особу, якою виконуються посадові обов`язки за вказаною посадою на момент постановлення судового рішення у справі через голову Могилів-Подільської райдержадміністрації Китасюка О.І . , поновити позивача на посаді державної служби - головного спеціаліста-юрисконсульта апарату Могилів-Подільської райдержадміністрації з 27.03.2018 року.
1.4 -зобов`язати суб`єкта владних повноважень, як розпорядника коштів в особі голови Могилів-Подільської райдержадміністрації Китасюка О.І. виплатити позивачу заробітну плату за час вимушеного прогулу в середньому розмірі в зв`язку з його неправомірним звільненням.
1.5 - зобов`язати суб`єкта владних повноважень, як розпорядника коштів в особі голови Могилів-Подільської райдержадміністрації Китасюка О.І. відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду в зв`язку з його неправомірним звільненням з роботи в розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розпорядження голови Могилів - Подільської районної державної адміністрації від 12.01.2015 року № 7 «Про внесення змін до штатного розпису районної державної адміністрації», позивача було призначено на посаду головного спеціаліста-юрисконсульта апарату Могилів - Подільської районної державної адміністрації. Згідно поданої позивачем заяви від 05.02.2018 року про звільнення з роботи з 06.02.2018 року з підстав, визначених ч.3 ст.38 КЗпП України (у зв`язку з недотриманням керівником законодавства про працю) із зазначенням причин такого звільнення, що в подальшому, на думку позивача, надало йому право невиходу на роботу з 07.02.2018 року, позивачу відмовлено у звільненні з роботи. Однак наказом від 23.03.2018 року № 19-к «Про звільнення ОСОБА_1 », виданого т.в.о. керівника апарату Могилів - Подільської районної державної адміністрації Собко Н.Є. до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п.12 ч.2 ст.65; п.4 ч.1, 4 ст.66 Закону України «Про державну службу». Не погоджуючись з такими діями відповідача, з метою визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року, яка була залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
4. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що порушень з боку відповідача вимог чинного законодавства України під час проведення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 про факти відсутності позивача на роботі з 15.02.2018 року по 28.02.2018 року включно без поважних причин не встановлено. Крім того, наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23 березня 2018 року № 19 - було  правомірно прийнято керівником апарату Могилів - Подільської районної державної адміністрації видано, оскільки такий прийнято на підставі, у межах повноважень та в порядку визначеному чинним законодавством Україні в сфері проходження та звільнення з державної служби.
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
5. Позивач, не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій. звернувся з касаційною скаргою, у якій посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
6. ОСОБА_1 зазначає, що при розгляді справи перебував на лікарняному, про що повідомив суд та просив відкласти слухання справи. Також судове засідання було розпочато завчасно, що є порушенням процесуальних прав учасників справи. Матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення Позивача про місце, час, дату розгляду справи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Окрім того, матеріали справи не містять протоколу засідання від 02.04.2019. Також, позивач посилається на порушення вимог ч. 2 ст.210 КАС про відсутність посилань щодо оголошення змісту позову, апеляційної скарги та відзиву на неї в протоколі судового засідання. Позивач наголошує на тому, що оскаржуваний наказ містить неправомірні додатки та має неправильну форму складання. Крім того, позивач зазначає що в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату,час та місце розгляду справи в судовому засіданні
7. Позивач просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
8.          У відзиві  на касаційну скаргу  відповідач зазначає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить належних підстав для того, щоб вважати, що суд першої та  апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без зміни.          
ІV. Установлені судами фактичні обставини справи
9. Розпорядженням голови Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 12.01.2015 року № 7 ОСОБА_5 призначено на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта апарату Могилів-Подільської районної державної адміністрації.
10. 05.02.2018 року ОСОБА_1 на ім`я керівника Могилів-Подільської районної державної адміністрації було подано заяву про звільнення з роботи з підстав визначених п.3 ст.38 КЗпП України (недотримання керівником законодавства про працю). Так, як керівником Могилів-Подільської районної державної адміністрації не було забезпечено належні умови праці ОСОБА_1 та за наявності інших порушень з боку відповідача, ОСОБА_1 , після подання заяви про звільнення, вважає, що ним не могло здійснюватися виконання обов`язків за займаною посадою.
11. Станом на 05.02.2018 року (день подачі заяви про звільнення), керівником Могилів-Подільської районної державної адміністрації не було прийнято рішення про звільнення. Проте, 06.02.2018 року ОСОБА_1 було вручено звернення керівника Могилів-Подільської районної державної адміністрації, у якому було рекомендовано звернутися з відповідною заявою про звільнення повторно, так як, на його думку, в поданій заяві не було конкретизовано норми, порушені керівником Могилів-Подільської районної державної адміністрації в частині не забезпечення належної роботи юридичної служби Могилів-Подільської районної державної адміністрації, що не відповідає дійсності.
12. 06.02.2018 року позивачем відповідно до наданої керівникові Могилів-Подільської районної державної адміністрації відповіді, було додатково роз`яснено сутність звернення від 05.02.2018. Проте, 06.02.2018 року рішення про звільнення позивача за ч.3 ст.38 КЗпП України прийнято не було.
13. 07.02.2018 року листом № 517/02-02.13 за підписом голови РДА Китасюка О .І . позивача письмово повідомлено, що районна державна адміністрація не вбачає у своїх діях порушення частини 3 статті 38 Кодексу Законів про Працю України. Крім того, ОСОБА_5 відмовлено у звільненні станом на 06.02.2018 року.
14. Відповідно до наказу керівника апарату районної державної адміністрації «Про створення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у районній державній адміністрації» від 07.02.2018 року № 6-рк створено та затверджено склад дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ в районної державної адміністрації з представників керівника державної служби та представників виборчого органу первинної профспілкової організації, які виконують свої повноваження та приймають рішення колегіально.
15. Згідно наказу керівника апарату районної державної адміністрації від  14.02.2018 року № 8-рк «Про ініціювання дисциплінарного провадження у районній державній адміністрації» ініційовано дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 - головного спеціаліста - юрисконсульта апарату районної державної адміністрації.
16. 14.02.2018 року Могилів - Подільською районною державною адміністрацією на адресу ОСОБА_1 направлено лист - повідомлення № 588/02.02-13 з інформацією про дату, місце та час проведення засідання дисциплінарної комісії щодо можливого вчинення ним дисциплінарного проступку.
17. 21.02.2018 року, у зв`язку з відсутністю головного спеціаліста - юрисконсульта апарату районної державної адміністрації на службі та неявкою на засідання дисциплінарної комісії 19 лютого 2018 року, Могилів-Подільська районна державна адміністрація направила лист ОСОБА_1 № 688/02-02.09 щодо надання письмових пояснень по дисциплінарній справі.
17. Станом на 28.02.2018 року письмових пояснень ОСОБА_1 не надано, що підтверджено відповідним актом.
18. У зв`язку з викладеними обставинами, 28.02.2018 року наказом керівника апарату Могилів-Подільської районної державної адміністрації № 16-рк до державного службовця ОСОБА_1 , головного спеціаліста - юрисконсульта апарату районної державної адміністрації, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
19. Вказане розпорядження стало предметом оскарження в адміністративній справі №802/891/18-а.
20. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.06.2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу керівника державної служби в апараті Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 28.02.2018 року №16-рк "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 " відмовлено.
21. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.06.2018 року - без змін.
22. 12.03.2018 року, відповідно до наказу керівника апарату районної державної адміністрації «Про ініціювання дисциплінарного провадження у районній державній адміністрації» № 17-рк ініційоване дисциплінарне впровадження щодо ОСОБА_1 , головного спеціаліста - юрисконсульта апарату районної державної адміністрації.
23. 12.03.2018 року, відповідачем на ім`я ОСОБА_1 направлено лист - повідомлення №856/02.02-13 з інформацією про дату, місце та час проведення засідання дисциплінарної комісії, щодо відсутності ОСОБА_1 на роботі (службі) з 15.02.2018 року по 28.02.2018 року включно без поважних причин. Крім того, у вказаному листі запропоновано позивачу надати письмове пояснення щодо причин відсутності його на роботі у зазначений період.
24. 14.03.2018 року позивач надав заяву про непогодження надання пояснень, оскільки така пропозиція містить прямі ознаки завчасного визначеного результату засідання дисциплінарної комісії.
25. Актами зафіксовано факт відсутності позивача на роботі  (службі) ОСОБА_1 протягом усього робочого дня (в тому числі відсутності на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин та підтверджується інформацією із табеля обліку робочого часу за лютий, березень місяці 2018 року.
26. Позивач на роботу (службу), засідання дисциплінарної комісії 14.03.2018 року не з`явився, а також станом на 23.03.2018 року письмових пояснень у дисциплінарній справі не надав, про що було складено відповідний Акт та видано наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.03.2018 року № 19-к.
27. Не погоджуючись з наказом відповідача про звільнення, позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування          
28. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
29. За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАСУ) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
30. Правовідносини у сфері державної служби регулюються Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), який є спеціальним актом вищої юридичної сили в системі законодавства про державну службу та визначає особливості правового регулювання у цій сфері, а тому його положенням у процесі правозастосування надається перевага над положеннями Кодексу законів про працю України. При цьому, положення Кодексу законів про працю України застосовується лише у випадку не урегульованості або неповної урегульованості трудових правовідносин осіб, які мають статус державного службовця.
31. Частиною першою статті 1 Закону № 889-VIII визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
32. У відповідності до статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
32.1 Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.
32.2 У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
33. За приписами статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
34. Відповідно до ст.65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
35. Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.
36. Статтею 66 Закону № 889-VIII передбачено види дисциплінарного стягнення та загальні умови їх застосування. Так, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
37. Згідно з частиною першою статті 67 Закону № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
38. Частиною 3 вказаної статті передбачено, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
39. Згідно п.3 розділу 3 Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Могилів-Подільської районної державної адміністрації встановлено, що райдержадміністрація працює з понеділка по п`ятницю з 8 по 17 години, перерва на обід - з 12 до 13 години. Час початку робочого дня може змінюватись відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації. Облік робочого часу в райдержадміністрації здійснюється у відповідному табелі робочого часу. Для забезпечення контролю своєчасного прибуття на роботу відомості з обліку робочого часу подаються керівниками структурних підрозділів райдержадміністрації до головного спеціаліста з питань персоналу апарату райдержадміністрації. (ч. 6 розділу 3, Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Могилів-Подільської районної державної адміністрації ).
40. Згідно вимог ч. 1 ст. 68 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.
41. Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про державну службу», з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
42. Згідно статей 75 та 77 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
43. Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір це - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
44. Пунктом 1 частини 1 статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.
45. Відповідно до статті 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
46. Відповідно до пункту 9-1 частини 3 статті 3, пункту 3-1 статті 17 Закону України «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників.
47. Повноваження керівника державної служби здійснюють у місцевих державних адміністраціях керівник апарату - в апараті місцевої державної адміністрації та її структурних підрозділах (крім структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права).
48. Відповідно до частин 1 і 3 статті 44 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для правового, організаційного, матеріально-технічного та іншого забезпечення діяльності місцевої державної адміністрації, підготовки аналітичних, інформаційних та інших матеріалів, систематичної перевірки виконання актів законодавства та розпоряджень місцевої державної адміністрації, надання методичної та іншої практичної допомоги місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування головою місцевої державної адміністрації утворюється апарат місцевої державної адміністрації в межах виділених бюджетних коштів.
49. Керівник апарату місцевої державної адміністрації організовує його роботу, забезпечує підготовку матеріалів на розгляд голови місцевої державної адміністрації, організовує доведення розпоряджень голови місцевої державної адміністрації до виконавців, здійснює визначені Законом України «Про державну службу» повноваження керівника державної служби в апараті місцевої державної адміністрації та її структурних підрозділах (крім структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права), відповідає за стан діловодства, обліку звітності, виконує інші обов`язки, покладені на нього головою місцевої державної адміністрації. З цих питань керівник апарату місцевої державної адміністрації видає накази.
VI. Позиція Верховного Суду
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
50. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
51. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
52. Верховний Суд зазначає, що судом першої та апеляційної інстанції вірно було встановлено, що заява позивача про звільнення, відповідно до норм чинного законодавства України, мала би адресуватися керівнику державної служби. Водночас, в конкретному випадку керівником державної служби у місцевих державних адміністраціях є керівник апарату місцевої державної адміністрації.
53.          Позивач звернувся із заявою по звільнення відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України до неналежного суб`єкта.
54.Також було зазначено, що у зв`язку з відсутністю нормативної підстави для звільнення, а саме заяви про звільнення позивача з займаної посади та припинення державної служби, що адресована належному суб`єкту, здійснення всіх заходів спрямованих на звільнення працівника (проведення остаточних розрахунків та видача трудової книжки) є неправомірними.
55. Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що факт відсутності на роботі підтверджується актами відсутності на роботі (службі) ОСОБА_1 протягом усього робочого дня (в тому числі відсутності на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин та підтверджується інформацією із табеля обліку робочого часу за лютий, березень місяці 2018 року. Зокрема, відповідно до інформації із табелю обліку використання робочого часу і підрахунку заробітку за лютий, березень 2018 року, позивач був відсутній на роботі у всі робочі дні із 07.02.2018 року по 26.03.2018 року. Крім того, вказані обставини підтверджуються відповідними актами.
56. Зазначені факти стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження.
57. 28.02.2018 року наказом керівника апарату Могилів - Подільської районної державної адміністрації № 16- рк до державного службовця ОСОБА_1 , головного спеціаліста - юрисконсульта апарату районної державної адміністрації, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
58. Колегія суддів зазначає, що вказане розпорядження стало предметом оскарження в адміністративній справі № 802/891/18-а відповідно до якого було  відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу керівника державної служби в апараті Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 28.02.2018 року №16-рк "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 ".
59. У відповідності до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
60. Колегія суддів зазначає, що обставини встановлені в адміністративній справі № 802/891/18-а, не потребують доказуванню, а правомірність дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності встановлена рішенням суду, що набуло законної сили.
61. Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції щодо дотримання відповідачем вимог чинного законодавства України під час проведення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 та про факти відсутності позивача на роботі з 15.02.2018 року по 28.02.2018 року включно без поважних причин. А також про правомірність прийнятого керівником апарату Могилів - Подільської районної державної адміністрації видано наказу «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23 березня 2018 року № 19 - к, оскільки такий прийнято на підставі, в межах повноважень та в порядку визначеному чинним законодавством Україні в сфері проходження та звільнення з державної служби.
62. Зазначені обставини слугували підставою для відмови в задоволені позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу керівника державної служби в апараті Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 23.03.2018 року № 19-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
63. Щодо недоліків на які зазначив позивач щодо протоколу судового засідання, колегія суддів зазначає, що за приписами частини першої статті 231 КАС України встановлено, що учасники справи мають право ознайомитися із технічним записом і протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо їх неповноти або неправильності.
64. Частиною другої статті 231 КАС України вбачається, що головуючий розглядає зауваження щодо технічного запису і протоколу судового засідання не пізніше п`яти днів з дня їх подання в порядку письмового провадження. За ініціативою суду розгляд зауважень щодо технічного запису і протоколу судового засідання може здійснюватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
65. Отже, колегія суддів зазначає, що позивач мав право подати до суду апеляційної інстанції письмові зауваження щодо технічного запису і протоколу судового засідання.
66. Щодо доводів позивача з приводу розгляду справи під час перебування на лікарняному, про що він просив суд відкласти слухання справи, колегія суддів зазначає наступне.
67. 23 квітня 2019 року о 12 год. 13 хв. на електрону адресу надійшло клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, однак в підтвердження цих обставин ніяких доказів до суду апеляційної інстанції не надано. Листок непрацездатності суд касаційної інстанції не приймає до уваги, оскільки був наданий до Верховного Суду, який не може буди досліджений в силу статті 341 КАС України.
68. Посилання позивача на те, що матеріали справи не містять відомостей про місце, час, дату розгляду справи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на 23.04.2019, до уваги судом не приймаються, оскільки 02.04.2019 відповідно до протоколу судового засідання позивач був присутнім у судовому засіданні у якому було оголошено перерву та перенесено розгляд справи на 23.04.2019 о 16 год. 00 хв. Також обізнаність позивача про розгляд справи на 23.04.2019 о 16 год. 00 хв. підтверджується його клопотанням про перенесення розгляду справи.
69. Верховний Суд зазначає, що частиною другою статті 350 КАС України встановлено, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
70. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду звертає увагу на те, що позивач приймав участь як у суді першої так і в суді апеляційної інстанції та надавав пояснення. 
71. Будь яких нових доказів до суду апеляційної інстанції не надавалося.  Касаційній скарзі відсутні посилання на необхідність дослідження доказів які не були досліджені у суді першої або апеляційної інстанції. 
72. При таких обставинах колегія суддів зазначає, що принцип рівності під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції порушений не був.
73. Отже, посилання позивача про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (якщо таке було) у цій справі не є підставою для скасування судових рішень.
74.          При таких обставинах, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції, про відсутність порушень під час звільнення ОСОБА_1 .
75. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
76. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів про правомірність та обґрунтованість застосування відповідачем до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення.
VII. Судові витрати
77. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року  та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Головуючий                                                                                    О.О.Шишов 

Судді                                                                                              І.В.Дашутін

                                                                                                      М.М.Яковенко