ПОСТАНОВА
Іменем України

29 серпня 2019 року 
Київ
справа №461/7815/16-а
адміністративне провадження №К/9901/43152/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Львівської митниці ДФС
на постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2017 року (суддя Городецька Л.М.)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року (судді: Шинкар Т.І. (головуючий), Пліш М.А., Ільчишин І.І.)
у справі № 461/7815/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до Львівської митниці ДФС
про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,  
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 16 травня 2014 року, прийняту т.в.о. заступника начальника митниці - начальником УБК та МП Львівської митниці Міндоходів (правонаступником якої є Львівська митниця ДФС) Скакуном А.П., у справі про порушення митних правил № 0885/20900/14, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 204  325,77 грн.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувана постанова  прийнята відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи, з порушенням процедури розгляду справи, що полягало в неналежному повідомленні позивача про розгляд матеріалів справи про порушення митних правил. Крім того, на думку позивача, Львівська митниця ДФС пропустила строк, визначений статтею 467 Митного кодексу України, для накладення адміністративного стягнення.
Галицький районний суд м. Львова постановою від 30 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року, задовольнив адміністративний позов.
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Львівська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам справи, просила їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 жовтня 2017 року відкрив касаційне проводження за скаргою Львівської митниці ДФС. 
У своїх запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 вважає судові рішення законними та обґрунтованими, тому в задоволенні касаційної скарги просила відмовити. 
21 березня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі  - КАС України) передано до Верховного Суду.
Згідно з частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій на підставі матеріалів справи про порушення митних правил встановили, що 27 березня 2013 року ТОВ «Експрес Трейдінг» (директором якого була позивач) для здійснення митного оформлення вантажу «одяг вживаний» вагою 15 420 кг подало до Львівської митниці Міндоходів митну декларацію №209140000/2013/009266, а також наступні документи: Сarnet TIR від 25 березня 2013 року № ХК72682177, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR від            25 березня 2013 року № BP 0154949, рахунок-фактуру від 21 березня 2013 року №SID4038, контракт від 12 грудня 2012 року № 12/12/12.  Відповідно до вказаних документів задекларована вартість товару становила 17 982,04 дол. США. За результатами митного оформлення товар випущено у вільний обіг на митній території України.
Надалі за наявності підстав для підозри щодо автентичності поданих ТОВ «Експрес Трейдінг» документів 15 квітня 2013 року Львівська митниця ДФС направила листа №5.1/35-4944 на адресу Держмитслужби України з проектом запиту до митних органів Республіки Польща з метою отримання копій товаросупровідних документів, на підставі яких товар надійшов на територію Республіки Польща.  
13 вересня 2013 року відповідач отримав лист Департаменту Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року № 17470/7/99-99-24-03-10-17, яким скеровано відповідь митних органів Республіки Польща від 30 липня 2013 року на запит Львівської митниці ДФС.
У вказаній відповіді митний орган Республіки Польща надав завірені копії наступних документів: Carnet TIR № XK72682177 , міжнародну товарно-транспортну накладну СМR №ВР0154949, експортні декларації MRN 13PL401010Е0044955, MRN 13PL4010101411С548, згідно з якими ТОВ «Експрес Трейдінг» 27 березня 2013 року задекларувало вантаж «одяг вживаний» вагою 15 420 кг за митною вартістю              25 134,60 євро.
На підставі отриманих документів відповідач дійшов висновку про заявлення          ТОВ «Експрес Трейдінг», в особі його директора - ОСОБА_1 , у митній декларації від 27 березня 2013 року № 209140000/2013/009266 з метою неправомірного зменшення митних платежів неправдивих відомостей щодо митної вартості товару, що призвело до несплати митних платежів у розмірі 68 108,59 грн, у зв`язку з чим такі дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого  статтею 485 Митного кодексу України.
Разом із тим Львівська митниця ДФС направила ще один запит від 18 жовтня         2013 року № 11.4/35-5399-еп до митних органів Республіки Польща з проханням надати інвойси/фактури, які були підставою для розміщення товару на митному складі в м. Перемишль та його наступного вивезення за межі території Республіки Польща.
У відповідь на вказаний запит митні органи Республіки Польща листом від                   09 грудня 2013 року повідомили, що не уповноважені передавати інформацію щодо іншої держави, яка не є учасницею Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Польща про співпрацю та взаємодопомогу в митних справах, підписану 18 грудня 1995 року, а запитувані інвойси містять дані, які стосуються комерційних відносин між державами, які не є учасниками вказаної Угоди.  
16 травня 2014 року відповідачем прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 0885/20900/14, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 204  325,77 грн.
Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили із того, що спірна постанова прийнята відповідачем поза межами строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України, що, у свою чергу, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.
Частиною першою статті 522 Митного кодексу України (тут та надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.
Відповідно до положень частини першої статті 523 Митного кодексу України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.
За правилами статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що порушення митних правил, передбачене статтею 485 Митного кодексу України, є триваючим, а тому адміністративне стягнення за його вчинення може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.
Статтею 488 Митного кодексу України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
Згідно зі статтею 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
Відповідно до частини першої статті 494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Як встановили суди попередніх інстанцій зі змісту протоколу про порушення митних правил від 16 квітня 2014 року № 0885/20900/14, відповідач дійшов висновку про наявність у діях позивача ознак порушень митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, на підставі копій документів, наданих митними органами Республіки Польща, як додатки до листа від 30 липня 2013 року (отриманий відповідачем 13 вересня 2013 року), в яких міститься інформація щодо ваги та ціни ввезеного товару.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, жодних інших додаткових документів відповідач від митних органів Республіки Польща не отримував, додаткових запитів до митних органів інших держав, зокрема як це зазначено в листі Львівської митниці ДФС від 15 квітня 2013 року № 5.1/35-4944 до митних органів Великобританії, не скеровувалось.
Отже, фактично днем виявлення Львівською митницею ДФС порушення митних правил ТОВ «Експрес Трейдінг», в особі його директора - ОСОБА_1 , що полягало в заявленні в митній декларації неправдивих відомостей щодо митної вартості товару, є 13 вересня 2013 року - день отримання відповідачем листа митних органів Республіки Польща від 30 липня 2013 року з доданими документами. 
Натомість постанова у справі про порушення митних правил відносно позивача за даним фактом прийнята лише 16 травня 2014 року, тобто поза межами шестимісячного строку, визначеного статтею 467 Митного кодексу України.
Щодо доводів відповідача про те, що днем виявлення правопорушення є фіксація такого в протоколі про порушення митних правил від 16 квітня 2014 року, оскільки тільки протоколом про порушення митних правил може бути виявлено адміністративне правопорушення, то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.
Так, протокол про порушення митних правил є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення порушення митних правил, і складається відповідною посадовою особою невідкладно у випадку виявлення правопорушення.
Разом із тим, оцінюючі спірні правовідносини, Суд зазначає, що в момент отримання 13 вересня 2013 року листа з документами від митних органів Республіки Польща вже було виявлено факт порушення митних правил, у зв`язку з чим у вересні           2013 року були наявними всі обставини для складання відносно позивача протоколу про порушення митних правил за статтею 485 Митного кодексу України.
Таким чином, момент виявлення порушення митних правил, вчиненого    позивачем, та його фіксування 16 квітня 2014 року в результаті проведених контрольно-з`ясувальних заходів, спрямованих на встановлення обставин справи про порушення митних правил, є двома різними юридичними фактами.
Відповідно до положень статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Між тим, як встановили суди попередніх інстанцій, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вручення позивачу копії протоколу, своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи про порушення митних правил відповідачем не надано.
З огляду на це колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що при складанні протоколу, розгляді справи про порушення митних правил та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил відповідачем не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, обмежено позивача у реалізації прав, передбачених Митним кодексом України, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених статтею 2 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил від 16 травня         2014 року № 0885/20900/14 прийнята Львівською митницею ДФС протиправно, тому підлягає скасуванню.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер

                                                                                                                        Р.Ф. Ханова