Постанова
Іменем України
 
07 серпня 2019 року
 
м. Київ
 
справа № 2-2712/12
 
провадження № 61-6389св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. 
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Кредит Європа Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року у складі судді Коцюрби М. П. та рішення апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Олійника В. І., Яворського  М. А., 
 
Описова частина
 
Короткий зміст вимог позовної заяви  
 
У червні 2012 року публічне акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» (далі  - ПАТ «Кредит Європа Банк»; банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Банк обґрунтовував вимоги тим, що 27 серпня 2008 року закрите акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» (далі - ЗАТ «Кредит Європа Банк»), правонаступником якого воно є, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 70 000  доларів США зі сплатою 15,05 % річних строком до 27 квітня 2015 року.
 
Повернення кредиту забезпечене договором іпотеки від 27 серпня 2008 року, укладеним між тими ж сторонами (предмет іпотеки - земельна ділянка площею 0,1863 га на АДРЕСА_1 ).
 
Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором виникла кредитна заборгованість, розмір якої станом на 08 червня 2012 року становить 451 526,83 доларів США, у рахунок погашення якої банк просив звернути стягнення на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці за вищевказаною адресою.
 
Справа розглядалася судами неодноразово.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року позов ПАТ «Кредит Європа Банк» задоволено.
 
Звернуто стягнення на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . 
 
Встановлено спосіб реалізації предмета застави - шляхом проведення аукціону (публічних торгів) у межах процедури виконавчого провадження. 
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням апеляційного суду Київської області від 15 липня 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013   року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Кредит Європа Банк».
 
Суд мотивував рішення тим, що банк не надав доказів направлення іпотекодавцю досудової вимоги про виконання зобов`язання.
 
Крім того, суд зазначив, що будинок, розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , не є предметом іпотеки.
 
Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Київської області від 15 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Суд касаційної інстанції вказав на помилковість висновку апеляційного суду щодо неможливості задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки без направлення досудової вимоги.
 
Крім того, зазначив, що апеляційний суд не врахував положень статті 16 Закону України «Про іпотеку», внаслідок чого зробив помилковий висновок про відсутність підстав для звернення стягнення на житловий будинок на земельній ділянці, яка є предметом іпотеки.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням апеляційного суду Київської області від 10 березня 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ПАТ «Кредит Європа Банк».
 
У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 серпня 2008 року № 00010-ML-000000001657 у розмірі 451 526,83 доларів США, що еквівалентно 3 608 828 грн 19 коп., із яких: заборгованість за кредитом - 68 389,74 доларів США, що еквівалентно 525 923 грн 94 коп., заборгованість за відсотками - 28 142,04 доларів США, що еквівалентно 224 925 грн 26 коп., пеня 2 837 297 грн 93 коп., звернуо стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 27 серпня 2008 року № 00010-ML-000000001657/І, а саме: домоволодіння на АДРЕСА_1 , загальною площею 267,7 кв. м, житловою площею 99,1 кв. м, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, із застосуванням процедури продажу, передбаченої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд апеляційної інстанції зазначив, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції не відповідає положенням статті 39 Закону України «Про іпотеку», оскільки в ній не вказано загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону України «Про іпотеку», початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
 
Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року рішення апеляційного суду Київської області від 10 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Суд касаційної інстанції вказав, що в резолютивній частині рішення апеляційний суд не зазначив початкову ціну предмета іпотеки, що суперечить положенням статті 39 Закону України «Про іпотеку». 
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013  року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Кредит Європа Банк».
 
У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 серпня 2008 року № 00010-ML-000000001657 у розмірі 83 245,49 доларів США, що еквівалентно 640 166 грн 15 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 27 серпня 2008 року № 00010-ML-000000001657/І, а саме: домоволодіння на АДРЕСА_1 , загальною площею 267,7  кв. м, житловою площею 99,1 кв. м, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, із застосуванням процедури продажу, передбаченої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною 2 245 889 грн.
 
В іншій частині у задоволенні позову ПАТ «Кредит Європа Банк» відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань, має прострочену заборгованість (розмір якої не оспорений), у рахунок погашення якої підлягає зверненню стягнення на спірний об`єкт нерухомого майна, який з урахуванням положень статті 6 Закону України є предметом іпотеки разом із земельною ділянкою. 
 
При цьому суд зазначив початкову ціну предмета іпотеки.
 
Короткий зміст касаційної скарги
 
У листопаді 2017 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій її представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 24  жовтня 2017 року, ухвалити нове рішення про відмову ПАТ «Кредит Європа Банк» у задоволенні позову.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її з суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Заявник зазначає, що суди не врахували, що банк у прохальній частині позовної заяви просив звернути стягнення на об`єкт незавершеного будівництва, а не на житловий будинок, розташований на земельній ділянці, яка є предметом іпотеки. Вказана обставина свідчить про вихід за межі позовних вимог.
 
Ні об`єкт незавершеного будівництва, ні житловий будинок на АДРЕСА_1 не є предметом іпотеки.
 
Також суди не належним чином звернули увагу на те, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2011 року у справі № 2-59/11 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 серпня 2008 року звернуто стягнення на земельну ділянку, яка була предметом іпотечного договору.
 
Задовольняючи даний позов, суди поклали на іпотекодавця подвійну відповідальність за одне й те саме порушення.
 
Крім того, апеляційний суд, ухвалюючи оскаржене рішення від 24 жовтня 2017 року, врахував наданий банком звіт про незалежну оцінку майна - житлового будинку, не вирішивши питання щодо поважності причин неподання його до суду першої інстанції.
 
Короткий зміст відзиву
 
Від ПАТ «Кредит Європа Банк» надійшов відзив, у якому його представник просить залишити в силі рішення апеляційного суду.
 
Обставини справи
 
Суди встановили, що 27 серпня 2008 року між ПАТ «Кредит Європа Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого остання отримала споживчий кредит у розмірі 70 000 доларів США зі строком користування на 80 місяців - до 27 квітня 2015 року зі сплатою 15,05  % річних.
 
Того ж дня, 27 серпня 2008 року, з метою забезпечення виконання               ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним кредитним договором вона передала в іпотеку ПАТ «Кредит Європа Банк» земельну ділянку, виділену в натурі, межі якої визначені на місцевості, на АДРЕСА_1 . 
 
На вищевказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 27 грудня 2008 року № 60/89 «Про затвердження акта прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 та оформлення свідоцтва про право власності на ім`я ОСОБА_1 » та актом про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку за зазначеною адресою. 
 
Згідно з актом державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння 27 грудня 2008 року державна прийомна комісія постановила пред`явлений до здачі будинок АДРЕСА_1 вважати прийнятим.  
 
ОСОБА_1 належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань, що стало підставою для подання банком позову про звернення стягнення на земельну ділянку за вищевказаною адресою.
 
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2011 року у справі № 2-59/11 звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку на АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27  серпня 2008 року у сумі 540 166 грн 15 коп. 
 
У травні 2012 року позивач виявив, що на цій земельній ділянці розташований об`єкт незавершеного будівництва, а тому в даному позові просив звернути стягнення на цей об`єкт.
 
Апеляційний суд установив, що заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2011 року не було виконане. 
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 213 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Таким вимогам оскаржені судові рішення не відповідають.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права
 
Звертаючи стягнення на домоволодіння у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суди попередніх інстанцій виходили із того, що вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, яка є предметом іпотеки, тому наявні підстави для застосування положень статей 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин.
 
Колегія з такими висновками не погоджується.
 
Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України «Про іпотеку»).
 
Відповідно до частини першої статті 3 Закон України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. 
 
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. 
 
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).
 
Відповідно до договору іпотеки від 27 серпня 2008 року предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить ОСОБА_1 на праві власності та яка передана в іпотеку з метою забезпечення виконання останньою зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 27 серпня 2008 року.
 
Подаючи даний позов, банк посилався на те, що у травні 2012 року йому стало відомо про наявність об`єкта незавершеного будівництва, розташованого на земельній ділянці, яка є предметом іпотеки, та вважав можливим звернути на нього стягнення у рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 .
 
При розгляді справи суди встановили, що після укладення договору іпотеки від 27 серпня 2008 року, а саме 13 січня 2009 року за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на об`єкт завершеного будівництва - домоволодіння площею 176,1 кв. м, розташоване на земельній ділянці на АДРЕСА_1 .
  
Ураховуючи те, що вищевказаний житловий будинок не є предметом іпотеки, у договорі іпотеки відсутні будь-які відомості про розташування на земельній ділянці об`єкта незавершеного будівництва чи житлового будинку, підстав для звернення стягнення за договором іпотеки від 27 серпня 2008  року відповідно до статей 6, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку» немає.
 
При задоволенні позову суди попередніх інстанцій безпідставно послалися на частини п`яту та шосту статті 6 Закону України «Про іпотеку» з таких підстав.
 
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 6 Закону України «Про іпотеку»  якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов`язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець. 
 
Об`єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об`єкта незавершеного будівництва. 
 
Аналіз частини п`ятої статті 6 Закону України «Про іпотеку» свідчить про те, що вона регулює правовідносини щодо передачі в іпотеку земельної ділянки, на якій розташовані будівлі. У такому разі передачі разом із земельною ділянкою підлягають і такі будівлі.
 
Разом із тим у даній справі суди не встановили, що на момент укладення іпотечного договору на земельній ділянці, яка є предметом іпотеки, був розташований об`єкт незавершеного будівництва чи домоволодіння. 
 
Договір іпотеки також не містить інформації про такі об`єкти.
 
У зв`язку з наведеним вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» про звернення стягнення на домоволодіння на АДРЕСА_1 , яке не є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки від 27 серпня 2008 року, у рахунок погашення кредитного боргу ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 27 серпня 2008 року, не можуть бути задоволені з вищезазначених підстав. 
 
Оскільки суди попередніх інстанцій ухвалили рішення про задоволення позову внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, такі рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ «Кредит Європа Банк» у задоволенні позову.
 
Із ПАТ «Кредит Європа Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 827 грн та за подання касаційної скарги у розмірі 3 862 грн.
  
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.
 
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року скасувати.
 
У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - об`єкт незавершеного будівництва відмовити.
 
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 827 гривень та за подання касаційної скарги у розмірі 3 862 гривень.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року втрачають законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий   Судді: | В. І. Крат     Н. О. Антоненко     В. І. Журавель     Є. В. Краснощоков     М. М. Русинчук