ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року 
м. Київ

Справа №  904/3145/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Зуєва В. А., Случа О. В., 

за участю секретаря судового засідання: Мартинюк М. О.,

за участю представників сторін:
позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Пегза К. К.,
відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Новікова В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 (колегія суддів: Іванов О. Г., Дармін М. О., Антонік С. Г.) у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент нафта" 
про стягнення штрафних санкцій у сумі 54 481 522,84 грн,
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент нафта" 
до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"
про стягнення заборгованості у сумі 12 541 410,42 грн,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень
1.1. У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі - АТ "Українська залізниця") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент нафта" (далі - ТОВ "Елемент нафта") про стягнення штрафних санкцій у розмірі  54 481 522, 84 грн за Договором поставки № ЦЗВ-14-04617-01 від 20.10.2017 (далі - Договір поставки).
Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням ТОВ "Елемент нафта" зобов`язання за Договором поставки, а саме пунктів 1.1 та 3.1 Договору поставки в частині поставки партії товару за рознарядкою від 10.11.2017 №ЦЗВ-20/4928 на відвантаження дизельного палива в обсязі 6 895,000 тон, у зв`язку з чим у замовника на підставі пункту 9.4 цього Договору поставки виникло право на нарахування штрафних санкцій. 
1.2. У відзиві на позов ТОВ "Елемент нафта" заперечило проти позову, просило відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
1.3. АТ "Українська залізниця" подало відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просило стягнути з відповідача суму штрафних санкцій за невиконання зобов`язання за договором поставки. 
1.4. ТОВ "Елемент нафта" подало до Господарського суду Дніпропетровської області зустрічний позов до АТ "Українська залізниця" про стягнення суми 12 541 410,42 грн, з яких: 11 180 048,12 грн - забезпечення виконання Договору поставки, 234 781, 01 грн втрат від інфляції, 195 727, 42 грн - 3% річних та 930 853, 87 грн відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами. 
Позивач за зустрічним позовом посилався на порушення АТ "Українська залізниця" зобов`язань п. 8.2 Договору поставки та статті 26 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині повернення ТОВ "Елемент нафта" забезпечення виконання договору. 
1.5. АТ "Українська залізниця" надіслало до господарського суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просило відмовити ТОВ "Елемент нафта" у задоволенні зустрічного позову про стягнення суми 12 541 410,42 грн, посилаючись на його безпідставність.
2. Короткий зміст судових рішень
2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 (суддя Суховаров А.В.) первісний позов задоволено частково, стягнуто з  ТОВ "Елемент нафта"  на користь  АТ "Українська залізниця"  28  061 266, 29 грн  пені, 24 615  145,86 грн  штрафу,  596  267,17 грн  витрат по сплаті судового збору, в решті позовних вимог  відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Суд першої інстанції, виходив з того, що факт прострочення поставки товару мав місце, оскільки прострочення поставки товару почалося з наступного дня після закінчення передбаченого пунктом 3.2 Договору поставки 5-денного терміну з дня фактичного отримання відповідачем оригіналу рознарядки поштою 06.12.2017, а саме з 12.12.2017 року. Враховуючи встановлені Договором штрафні санкції та факт невиконання поставки, суд визнав обґрунтованими вимоги позивача. 
Щодо зустрічних вимог ТОВ "Елемент Нафта" про стягнення з АТ "Українська залізниця" суми договірного забезпечення у сумі 11  180 048,12 грн, то суд першої інстанції виходив з того, що повернення суми забезпечення виконання договору залежить від повного виконання постачальником своїх зобов`язань за Договором поставки, проте ТОВ "Елемент нафта" зобов`язання щодо поставки виконало частково, у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення забезпечення Договору поставки. 
2.2. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 (колегія суддів: Іванов О. Г., Дармін М. О., Антонік С. Г.) рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог за первісним позовом АТ "Українська залізниця" до ТОВ "Елемент нафта" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 54 481 522,84 грн  відмовлено у повному обсязі, зустрічну позовну заяву ТОВ "Елемент нафта" до АТ "Українська залізниця" про стягнення заборгованості у розмірі 12 541 410,42 грн  задоволено у повному обсязі, стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ "Елемент нафта" 11 180 048,12 грн основного боргу, 234 781,01 грн інфляційних втрат, 195 727,42 грн  3% річних, 930 853,87 грн відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами, 188 121,17 грн судового збору.
В обґрунтування постанови суд апеляційної інстанції зазначив про те, що відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій за порушення строків поставки. Оскільки замовник не надіслав відповідачу за первісним позовом рознарядку електронною поштою (E-mail) та не надав докази отримання відповідачем рознарядки № ЦЗВ-20/4768 від 10.11.2017, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк здійснення поставки за вказаною рознарядкою є таким, що не настав, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення первісного позову в повному обсязі.
Задовольняючи зустрічний позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Договір поставки слід вважати таким, що виконаний постачальником в частині наданих (вручених) йому рознарядок і з урахуванням закінчення терміну дії договору 31.12.2017, тому зазначені обставини є підставою для повернення суми грошових коштів, сплачених за умовами Договору завдатку № ЦЗВ-14-04217-22. 
3. Короткий зміст касаційної скарги 
3.1. Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, АТ "Українська залізниця" звернулося із касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі№ 904/3145/18,  а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 залишити в силі. 
3.2. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з неправильним застосуванням судом норм матеріального права: ст. ст. 526, 610, 612, 629, 638, 712 Цивільного кодексу України, 230 Господарського кодексу України, та порушенням норм процесуального права: ст. ст. 73, 74, 79 Господарського процесуального кодексу України.
Заявник касаційної скарги, посилаючись на пункт 3.4 Договору поставки, наголошує, що факт прострочення поставки товару мав місце, оскільки строк відвантаження товару настає не пізніше 5 календарних днів з дня фактичного надання постачальнику оригіналу рознарядки, настання цього строку не залежить від направлення замовником сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти. 
3.3. Скаржник також зазначає, що тлумачення змісту п.3.2. Договору поставки судом апеляційної інстанції з урахуванням принципу "contra proferentem" (слова договору тлумачаться проти того, хто його писав), є неправомірним, оскільки Договір укладався на підставі Закону України «Про публічні закупівлі»
Скаржник наголошує, що факт отримання ТОВ «Елемент нафта» рознарядки № ЦЗВ-20/4768 від 10.11.2017 підтверджується даними сайту відстеження поштових відправлень Укрпошта. 

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи
4.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2019 у складі колегії суддів: Багай Н.Ф., Дроботова Т. Б., Зуєв В. А. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Українська залізниця" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі № 904/3145/18.
Відповідно до розпорядження в.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 16.07.2019 № 29.3-02/1349 у зв`язку з відпусткою судді Дроботової Т. Б. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/3145/18. 
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 16.07.2019 визначено склад колегії суддів у справі № 904/3145/18: Багай Н. О. (головуючий), Зуєв В.А., Случ О. В. 
4.2. Суди попередніх інстанцій установили, що 20.10.2017 між позивачем (замовником) та відповідачем (постачальником) укладено Договір поставки №ЦЗВ-14-04617-01 (далі - Договір поставки), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити нафту та дистиляти (дизельне паливо) (далі - товар), найменування, марка та кількість якого вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (пункт 1.1 Договору поставки).
Відповідно до пункту 3.2 Договору поставки постачальник здійснює поставку товару партіями протягом терміну дії договору тільки при наявності рознарядки замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому товару. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направлення сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронною поштою (Е-mail). Після отримання рознарядки по електронній пошті (Е-mail) постачальник повинен протягом доби направити замовнику лист на електронну пошту (Е-mail) замовника, що підтверджує отримання рознарядки, та повідомлення про готовність виконання рознарядки у зазначені терміни.
Пунктом 3.3 Договору поставки встановлено, що замовник протягом 1 (одного) робочого дня із моменту надання постачальнику рознарядки забезпечує оформлення наказів або телеграфних розпоряджень АТ "Укрзалізниця" на станцію відправлення, відповідно до умов поставки і вказаних у рознарядці замовника реквізитів вантажоодержувачів.
Згідно з пунктом 3.4 Договору поставки постачальник здійснює відвантаження товару протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня надання рознарядки.
Відповідно до пунктів 3.6, 3.7 Договору поставки поставка товару підтверджується актом прийому-передачі. Акт прийому-передачі складається на підставі накладної (залізничної) та підписується, за умови надання постачальником передбачених Договором документів. Датою поставки товару вважається дата відправлення цього товару, що підтверджується штампом станції відправлення в межах України на накладній (залізничній), на адресу вантажоодержувача - кінцевого одержувача, які вказуються в рознарядці замовника.
4.3. У пунктах 4.1, 4.2 Договору поставки визначено, що кількість товару, який планується до поставки за цим договором, вказується в специфікаціях до цього договору. Кількість партії товару, який підлягає поставці, вказується в рознарядці замовника.
Згідно з пунктом 9.4 Договору поставки за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару, а за прострочення понад 15 днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1% від суми непоставленого в строк товару за кожний день прострочення.
Термін дії даного договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2017. Проте, в частині оплати - до повного виконання сторонами зобов`язань та в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника, - до повного виконання (пункт 12.2 Договору поставки).
4.4. Судами також установлено, що на виконання пункту 8.1 Договору поставки, між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання завдатку № ЦЗВ -14-04217-22 від 17.10.2017, відповідно до якого ТОВ "Елемент нафта" перерахувало на рахунок позивача забезпечення виконання Договору поставки у розмірі 11 180 048, 12 грн, що має статус завдатку та підтверджується платіжним дорученням №60 від 19.10.2017. 
Відповідно до пункту 8.2 Договору поставки забезпечення діє до повного виконання договору в частині поставок товару на умовах, викладених у цьому договорі. Замовник повертає постачальнику забезпечення виконання договору на його письмову вимогу протягом 5 банківських днів після підтвердження повного виконання постачальником своїх зобов`язань в частині поставки товару відповідно до умов договору. 
Відповідно до пунктів 2.4., 2.5 Договору поставки сторони погодили, що ціна товару, обсяги закупівлі, зазначені в специфікаціях, та сума договору можуть бути змінені сторонами шляхом підписання додаткової угоди у випадках, передбачених частиною 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі". У разі настання обставин, передбачених статтею 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині зміни ціни, будь-яка із сторін має право ініціювати укладання відповідної додаткової угоди, що підтверджується ціновою довідкою ДП "Держзовнішпром". 
Умови договору можуть змінюватися у випадках, визначених частиною 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (пункт 12.10 Договору поставки).
4.5. Згідно з пунктом 2.3 Договору поставки та Специфікації №1 до Договору поставки сторони погодили, що планують поставити товар на суму 186 334 135, 35 грн, крім того ПДВ 20% - 37 266 827, 07грн, на загальну суму 223 600 962,42 грн. 
На виконання рознарядки замовника від 31.10.2017 №ЦЗВ-20/4660 ТОВ "Елемент нафта" згідно з актами прийому-передачі №3092 від 05.11.2017, №3093 від 06.11.2017, №3094 від 07.11.2017, №3096 від 08.11.2017, № 3097 від 09.11.2017 здійснило поставку дизельного пального в загальній кількості 2 450,991 т.
4.6. Листами за вих. № 526 від 23.10.2017, вих. №б/н від 01.11.2017, вих.№611/1 від 21.11.2017 ТОВ "Елемент нафта" неодноразово зверталося до замовника з пропозицією збільшення передбаченої Договором поставки ціни за одиницю товару та погодження проекту додаткової угоди до Договору поставки в частині зміни ціни за одиницю товару. ТОВ "Елемент нафта" посилалося на те, що з моменту встановлення ціни товару на електронному аукціоні вартість нафтопродуктів на вітчизняному ринку суттєво зросла згідно з інформацією ДП "Держзовнішінформ", у зв`язку з чим настали обставини, передбачені пунктами 2.4, 2.5 Договору та частиною 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для укладення додаткової угоди до Договору. Проте, замовник не надав відповіді на вищевказані пропозиції ТОВ "Елемент Нафта" щодо зміни ціни товару. 
Будучи обізнаним про намагання відповідача змінити умови Договору поставки в частині вартості товару на підставі пункту 3.2 Договору поставки, позивач за первісним позовом надіслав засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення рознарядку №ЦЗВ-20/4928 від 10.11.2017 на поставку обумовленого договором товару протягом 5 банківських днів за відповідними вантажними реквізитами, яка не була виконана відповідачем.
4.7. Судом апеляційної інстанції установлено, що 09.01.2018 ТОВ "Елемент нафта" звернулося до АТ "Укрзалізниця" з письмовою вимогою про повернення забезпечення виконання в розмірі 11 180 048, 12 грн, яка отримана відповідачем за зустрічним позовом 11.01.2018 та залишена останнім без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду із зустрічним позовом.
5. Позиція Верховного Суду 
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав 
5.2. Предметом первісного позову у цій справі є вимога позивача про стягнення штрафних санкцій у розмірах, передбачених Договором поставки №ЦЗВ-14-04617-01 на підставі ст. 230 Господарського кодексу України за порушення термінів поставки товару. 
5.3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на положення статей 213, 530, 663, 599, 610, 612 Цивільного кодексу України та виходив із того, що факт прострочення поставки визначеного договором товару мав місце. 
Так, за змістом пункту 3.4 Договору поставки строк відвантаження (поставки) товару настає не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дня фактичного надання постачальнику оригіналу рознарядки, тобто настання цього строку не залежить від направлення замовником сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail). Судом установлено, що поштове відправлення з вказаною рознарядкою було отримано відповідачем 06.12.2017, що підтверджуються долученими до справи чеком, описом вкладення у цінний лист про направлення поштового відправлення за адресою: 01010, м. Київ, Хрестовий провулок, 2, оф. 401, витягом з офіційного сайту "Укрпошта", а тому прострочення поставки починається з 12.12.2017.
5.4. Враховуючи положення статті 546 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції, перевіривши розрахунок пені та штрафу, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за період з 12.12.2017 по 31.05.2018 на суму 28  061 266,29 грн та штрафу на суму 24  615 145,86 грн. 
Наголошуючи на тому, що згоди про зміну умов Договору щодо ціни товару досягнуто не було, суд першої інстанції відхилив посилання відповідача за первісним позовом на ігнорування позивачем неодноразових звернень про необхідність збільшення передбаченої Договором поставки ціни за одиницю товару.
5.5. Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ "Елемент нафта", суд першої інстанції констатував, що позивачем за зустрічним позовом не доведено наявності підстав для повернення забезпечення Договору поставки, у зв`язку з чим відсутні підстави й для задоволення вимог про стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних та відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами.
5.6. Скасовуючи рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції посилався на тлумачення пунктів 3.2, 3.4 Договору поставки та статтю 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України, та дійшов висновку про недоведеність первісних позовних вимог. Зокрема, судом апеляційної інстанції зазначено, що позивач за первісним позовом не направив сканкопію рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail), направлення якої передбачено умовами пункту 3.2 Договору поставки. 
Суд апеляційної інстанції вказав на відсутність у справі доказів повідомлення ТОВ "Елемент нафта" про вручення цінного листа з рознарядкою від 10.11.2017 №ЦЗВ-20/49280, доказів отримання відповідачем вказаної рознарядки. Суд зазначив, що надана позивачем роздруківка з офіційного сайту відстеження поштових відправлень "Укрпошта" не є належним доказом вручення рознарядки від 10.11.2017 №ЦЗВ-20/49280 відповідачу, оскільки з її змісту неможливо встановити особу одержувача. 
5.7. Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зробив висновки про невиконання АТ "Укрзалізниця" обов`язку надіслати відповідачу за первісним позовом рознарядку електронною поштою, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт надання (вручення) постачальнику оригіналу рознарядки, у зв`язку з чим строк здійснення поставки за вказаною рознарядкою є таким, що не настав, і зазначене виключає підстави для застосування штрафних санкцій за порушення строків поставки, та, як наслідок, виключає підстави для задоволення первісного позову.   
5.8. Зустрічний позов судом апеляційної інстанції задоволено з посиланням на настання обставин, передбачених пунктом 8.2 Договору поставки, для повернення договірного забезпечення. Суд зазначив про виконання ТОВ "Елемент нафта" Договору поставки в частині наданих йому рознарядок, закінчення терміну дії договору і невиконання АТ "Укрзалізниця" обов`язку щодо повернення відповідної суми після одержання письмової вимоги ТОВ "Елемент нафта".
Посилаючись на статтю 625, 536 Цивільного кодексу України, частину 6 статті 231 Господарського кодексу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вимог ТОВ "Елемент нафта" про стягнення з АТ "Укрзалізниця" 234 781,01 грн інфляційних втрат, 195 727,42 грн - 3 % річних, 930 853, 87 грн відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами.
5.9. Колегія не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог за первісним позовом та обґрунтованості позовних вимог за зустрічним позовом з огляду на наступне.
5.10. Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 3 статті 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.
5.11. Враховуючи наведені положення цивільного законодавства, колегія суддів вважає, що порядок надання замовником рознарядки на поставку товару, передбачений пунктом 3.2 Договору поставки, та 5-денний строк виконання постачальником зобов`язання з поставки товару, чітко визначений пунктом 3.4 цього договору, не є тотожними поняттями, що не враховано судом апеляційної інстанції. 
5.12. За змістом пункту 3.4 Договору поставки строк відвантаження (поставки) товару настає не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дня фактичного надання постачальнику оригіналу рознарядки рекомендованим/цінним листом з описом вкладення за належною адресою, тобто настання цього строку жодним чином не залежить від направлення замовником сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/22712/17.
5.13. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (зі змінами), до внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.
За п. п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.
Отже, згідно із вказаними пунктами Правил, опис вкладення складається в тому випадку, якщо поштове відправлення приймається до пересилання з оголошеною цінністю.
При цьому, з аналізу п. п. 2, 11, 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (зі змінами), ст. 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, що надають послуги, дата та вид послуги, її вартість) є доказами надіслання документів. У разі, якщо направлений лист не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, його слід вважати належним чином врученим адресату.
За таких обставин, надання позивачем за первісним позовом на підтвердження виконання обов`язку щодо направлення вказаної рознарядки відповідачу: чеку, опису вкладення у цінний лист, роздруківки з офіційного сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, що містить інформацію про дату, час та місце виконання операцій (вручення адресату відповідного поштового відправлення), обґрунтовано визнано судом першої інстанції належним та допустимим доказом фактичного надання постачальнику оригіналу рознарядки, а отже і прострочення відповідача у зв`язку з її невиконанням. 
5.14. Тому слушними є доводи скаржника про те, що посилання суду апеляційної інстанції на відсутність підтвердження направлення та отримання рознарядки не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність позовних вимог АТ "Укрзалізниця" з огляду на ненадання доказів направлення замовником сканкопії рознарядки електронним листом із застосування електронної пошти (Е-mail) та доказів отримання ТОВ "Елемент нафта" зроблений із порушенням положень статей 73, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, оскільки належним та допустимим доказом надсилання адресату рекомендованого/цінного листа може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, а доказом отримання - витяг з офіційного сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень. 
Крім того, ухвалюючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції зауважив, що приміщення, за адресою якого здійснене відправлення рознарядки, з 07.11.2017 повернуто орендодавцю - ТОВ "Офісний центр "Сапфір". Відповідно до довідки ТОВ "Офісний центр "Сапфір" збір та отримання поштової кореспонденції, яке надходитиме на ім`я ТОВ "Елемент нафта", з 08.11.2017 здійснювалися працівниками ресепшену (охороною), що знаходиться на першому поверсі офісного центру. З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про непідтвердження вручення рознарядки саме ТОВ "Елемент нафта". 
5.15. За змістом частин третьої, восьмої статті 80 та частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України відповідач повинен подати суду відповідні докази разом з поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
5.16. За матеріалами справи акт прийому-передачі від 07.11.2017, лист ТОВ "Офісний центр "Сапфір" від 08.11.2017 відповідач надав лише до суду апеляційної інстанції (письмові пояснення від 14.01.2019). За таких обставин, всупереч вимогам статей 80 та 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції, не дослідивши причин неподання відповідачем цих документів до суду першої інстанції, оцінив зазначені документи як докази неналежного повідомлення замовником постачальника про рознарядку. 
5.17. Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Враховуючи передбачені пунктом 9.4 Договору поставки штрафні санкції (штраф та пеню) та факт прострочення/невиконання поставки, суд першої інстанції визнав обґрунтованими вимоги позивача за первісним позовом щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі, визначеному судом. 
5.18. Предметом зустрічного позову є вимога ТОВ "Елемент нафта" про стягнення забезпечення виконання Договору поставки у сумі 11 180 048,12 грн, перерахованого на рахунок позивача за первісним позовом, на підставі частини 1 статті 26 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 8.2 Договору поставки, а також стягнення витрат від інфляції та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ст.625 ЦК України. 
За змістом частини 1 статті 26 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин.
Аналогічні умови повернення забезпечення виконання договору містяться в пункті 3 Договору від 17.10.2017 про надання завдатку, як забезпечення виконання Договору поставки, укладеного між позивачем та відповідачем і пункті 8.2 Договору поставки. Таким чином, повернення суми забезпечення виконання договору залежить від виконання договору поставки.
Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Елемент нафта" не виконало належним чином зобов`язання за Договором поставки, оскільки мав місце факт прострочення/невиконання поставки товару за рознарядкою. З огляду на це правові підстави для повернення забезпечення виконання договору відсутні, відтак відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.  
Висновок суду апеляційної інстанції в цій частині суперечить підтвердженим належними та допустимими доказами обставинам невиконання ТОВ "Елемент нафта" умов Договору поставки.
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Згідно зі  статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
6.2. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 308 цього Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
6.3. Статтею 312 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
6.4. Ураховуючи положення закону, а також зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 відповідає чинному законодавству, натомість постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 ухвалено із порушенням норм матеріального і процесуального права, отже постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого суду - залишенню в силі.
Керуючись статтями 300, 301, 304, пунктом 4 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" задовольнити.
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі № 904/3145/18 скасувати.
3. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 у справі № 904/3145/18 залишити в силі.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент нафта" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" 1 609 642, 35 грн. судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          В. А. Зуєв 
                                                                                                                      
                                                                                                                       О. В. Случ