ПОСТАНОВА
Іменем України

23 липня 2019 року 
Київ
справа №820/3486/15
адміністративне провадження №К/9901/5060/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Чугуївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 (головуючий суддя Спаскін О.А., судді: Сіренко О.І., Любчич Л.В.) у справі за позовом Чугуївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

Чугуївська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області звернулася до суду з позовом до ЖКРЕП м.Чугуєва, у якому просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства м.Чугуєва у розмірі 3181381,51грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. 

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2015 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2015 залишити без змін. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Як вважає податковий орган, висновки викладені в оскаржуваному судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, при прийнятті рішень судом апеляційної інстанції не було враховано доводів відповідача та не надано належної правової оцінки доказам щодо правомірності дій контролюючого органу. 

У свою чергу, відповідачем подані заперечення на касаційну скаргу, у яких ЖКРЕП м.Чугуєва вказує, що судом апеляційної інстанції правомірно застосовано положення статті 96 Податкового кодексу до спірних правовідносин. Відповідач зауважує, що позивачем не дотримано механізму застосування цієї норми права, яка є спеціальною нормою для комунальних підприємств та підприємств, які не підлягають приватизації. 

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу у справі №820/3486/15.

Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2019 попередній розгляд справи призначено на 23.07.2019.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа 08.04.1994, ідентифікаційний код юридичної особи 22647162, перебуває на обліку в Чугуївській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з 10.03.1995 як платник окремих податків.

Відповідачем до податкового органу подано податкові декларації з податку на додану вартість за період 2012-2014 роки та уточнюючі розрахунки до декларацій з податку на додану вартість, якими самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету.

Також, позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення по податку на додану вартість: від 24.04.2013 №0000141522, від 22.05.2014 №0000321501, від 22.09.2014 №0000651501, які отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи корінцями відповідних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до розрахунку суми боргу, заборгованість відповідача з податку на додану вартість становить 2729436,61 грн. Оскільки відповідачем у встановлені строки не погашено податкові зобов`язання з податку на додану вартість, Чугуївською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області нараховано відповідачеві пеню в розмірі 451250,57грн.

Крім того, як вбачається з розрахунку суми податкового боргу, за відповідачем обліковується борг з пені з податку на прибуток в розмірі 694,33грн.

З урахуванням викладеного, податковий орган дійшов висновку, що загальна сума податкового боргу відповідача становить 3181381,51грн.

У зв`язку з непогашенням відповідачем суми податкового зобов`язання протягом граничного строку сплати, позивачем прийнято податкову вимогу від 09.11.2001 №1/50 та податкову вимогу від 19.02.2002 №2/24.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, який має податковий борг, Чугуївською ОДПІ проведено опис майна відповідача у податкову заставу, згідно актів опису майна у податкову заставу від 29.12.2006 №1669 та від 23.11.2011 №39.

Контролюючий орган звернувся до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, зазначив, що контролюючий орган може вжити заходів щодо погашення податкового боргу платника податків за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, лише на підставі рішення суду. Суд дійшов висновку, що вимоги Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Апеляційний суд скасував постанову суду першої інстанції, прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Колегія суддів посилалась на те, що, лист Чугуївської міської ради не може бути визнана відповіддю, яка б свідчила про прийняття органом місцевого самоврядування одного з рішень, передбачених статтею 96 Податкового кодексу України. Як вважав суд, позивачем не було дотримано встановленого статтею 96 Податкового кодексу України обов`язкового порядку погашення податкового боргу комунального підприємства, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Верховний Суд, переглянувши рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Статтею 89 Податкового кодексу України  визначено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації:

з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; - несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, 

з дня виникнення податкового боргу.

Згідно підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Статтею 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Судами з`ясовано та матеріалами справи підтверджено, що загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 3181381,51грн., яка не була сплачена позивачем у встановлені законом строки. Відповідачем прийнято податкові вимоги, які отримано надіслано ЖКРЕП м.Чугуєва у визначеному порядку та отримано останнім. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, який має податковий борг, Чугуївською ОДПІ проведено опис майна відповідача у податкову заставу. 

Порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств, визначений статтею 96 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 

виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; 

затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; 

ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 

прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з пунктом 96.3. статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у  пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Як встановлено під час судового розгляду судами попередніх інстанцій, майно відповідача є цілісним майновим комплексом, що перебуває у власності Чугуївської міської ради і закріплено за КЖРЕП м.Чугуєва на праві оперативного управління відповідно до Статуту підприємства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що податковий орган звертався до голови Чугуївської міської ради із поданням від 20.01.2015 №305/10/20-29-25, у якому, посилаючись на положення пункт 96.3 статті 96  Податкового кодексу України, просив орган місцевого самоврядування розглянути подання на сесії міської ради та прийняти одне із рішень, передбачених статтею 96 Податкового кодексу України. 

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що подання контролюючого органу були розглянуті на сесії міської ради та на адресу податкового органу направлялася відповідь щодо  прийняття одного із рішень, передбачених статтею 96 Податкового кодексу України. Зокрема, як зазначив суд, в матеріалах справи міститься лист Чугуївської міської ради від 01.02.2015 №0202-41/225, у якому вказано, що підприємство заходиться в скутому фінансовому становищі і керівництвом КЖРЕП м.Чугуєва вживаються заходи щодо можливого погашення заборгованості до бюджету. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаний вище лист Чугуївської міської ради не може бути визнаний як такий, що свідчить про прийняття органом місцевого самоврядування одного з рішень, передбачених статтею 96 Податкового кодексу України.

За таких обставин, касаційний суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивачем не було дотримано встановленого положеннями статті 96 Податкового кодексу України обов`язкового порядку погашення податкового боргу комунального підприємства. Наведене свідчить про правильність висновку апеляційного суду щодо відсутності обґрунтованих підстав для задоволення позову. 

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У межах вимог касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Пункт 1 частини першої статті 349 КАС України передбачає, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чугуївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна
Судді Верховного Суду