Постанова
Іменем України 
 
24 липня 2019 року
м. Київ
справа №552/21802/16-к
провадження № 51-2850км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,                                   
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю: 
 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
 
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
 
захисника                                                    ОСОБА_6                                             
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру  досудових  розслідувань за №12016160000000654 від 24 жовтня 2016 року та повернення апеляційної скарги.

 
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада              2016 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання  ОСОБА_7 не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підозрюваний має бути доставлений до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного йому запобіжного заходу або зміну  його на більш м`який.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року захиснику ОСОБА_6 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу та повернуто апеляційну скаргу.
Згідно з мотивувальною частиною вказаної ухвали, захисник ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 18 листопада 2016 року лише 22 лютого 2019 року, тобто поза  межами  встановленого ст.395 Кримінального процесуального кодексу України (далі—КПК) п`ятиденного строку. З досліджених у судовому засіданні документів апеляційний суд встановив, що 13 грудня  2016 року інший захисник  ОСОБА_8 ознайомився з матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , в яких вже містилась оскаржена ухвала, тому з цього часу захисник міг оскаржити ухвалу в апеляційному порядку. Укладення дружиною підозрюваного  17 грудня 2018 року договору з адвокатом ОСОБА_6 не може бути визнано підставою для поновлення строку на оскарження. 
Також суд апеляційної інстанції зазначив, що в порушення положень ст. 51 КПК захисником ОСОБА_6 не надано відомостей про наявність клопотання підозрюваного ОСОБА_7 про залучення як захисника адвоката ОСОБА_6 , а також про наявність згоди підозрюваного і взагалі про його обізнаність щодо цього питання.   
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах  ОСОБА_7 просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На обґрунтування доводів у касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначає про незаконність оскаржуваної ухвали. Вважає, що суд  безпідставно позбавив його підзахисного права на доступ до правосуддя.  
Зазначає, що згідно з вимогами ст. 50 КПК встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається. Частиною 5 ст. 396 КПК передбачено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Вважає, що положеннями ст. 51 КПК передбачено альтернативність (вибірковість), а не обов`язковість згоди особи, зазначеної в ч. 1 ст. 45 цього Кодексу. У цьому конкретному випадку мало місце укладення угоди саме в інтересах  ОСОБА_7 , оскільки, як убачається зі змісту апеляційної скарги, ця скарга спрямована на прямий захист та покращення становища останнього.
Крім цього, захисник стверджує, що ухвалу Приморського районного суду м.Одеси постановлено без участі сторони захисту, а копію цієї ухвали отримано 18 лютого 2019 року  та надано договір на надання правничої допомоги від 17 грудня 2018 року з дружиною підозрюваного ОСОБА_9 , яка діяла в інтересах свого чоловіка  ОСОБА_7 , що є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.  
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор заперечувала проти касаційної скарги захисника. Вважає, що судом апеляційної інстанції обґрунтовано, відповідно до норм діючого КПК  відмовлено захиснику ОСОБА_6 у поновлені строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2016 року. Зокрема судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що 13 грудня  2016 року інший захисник  ОСОБА_8 ознайомився з матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , в яких вже містилась оскаржена ухвала, тому з цього часу захисник міг оскаржити ухвалу в апеляційному порядку, чому адвокат не оскаржив зазначену ухвалу слідчого судді не зрозуміло. Крім цього, вважає, що дружина ОСОБА_7 використала своє право уклавши угоду з адвокатом ОСОБА_8 . Просить суд відмовити в задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі. Вважає, ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року незаконною та такою, що порушує право його підзахисного  ОСОБА_7 на доступ до правосуддя.  
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 438 КПК предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення                               (ч. 1 ст. 412 КПК).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як убачається з матеріалів судового провадження, при розгляді клопотання слідчого суд прийняв рішення без участі захисника та підозрюваного, оскільки                       органами досудового слідства було надано докази, щоОСОБА_7 перебуває у розшуку.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах  ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного суду, але суд апеляційної інстанції відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, пославшись на відсутність у матеріалах провадження будь-яких клопотань чи згоди   ОСОБА_7 на представлення його інтересів адвокатом ОСОБА_6 а також на необґрунтованість пропуску строку на апеляційне оскарження.
Разом з тим, Верховний Суд вважає таке рішення апеляційного суду необґрунтованим з огляду на таке.
Відповідно до статей 55, 59, 129 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист і забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках на касаційне оскарження судових рішень, є однією з основних засад судочинства.
Крім того, забезпечення права на захист і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, віднесено до загальних засад кримінального провадження (п.п. 13, 17 ч. 1 ст. 7 КПК).
Гарантії права на захист у разі кримінального обвинувачення передбачено й у п. «d» ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року та підпункті (c) п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 393 КПК апеляційну скаргу мають право подати підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник. 
Виходячи з змісту ст. 50 КПК повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 48, ст. 51 КПК захисник, який не брав участі в розгляді справи судом першої інстанції, має право подати апеляційну скаргу за умови укладення ним договору з обвинуваченим або з іншими особами, але за клопотанням чи наступною згодою обвинуваченого (засудженого).
Однак положеннями ст. 51 КПК чітко не визначено ні строку надання такої «наступної згоди», ні порядку підтвердження її наявності, у зв`язку з чим зазначена норма має застосовуватися з урахуванням обставин конкретної справи у спосіб, який не становитиме невиправдане обмеження права особи на захист. 
Верховний Суд звертає увагу, що зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 вбачається, що вона подана в інтересах  ОСОБА_7 таспрямована на захист і покращення його становища.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_9 , укладаючи договір з адвокатом ОСОБА_6 , діяла саме в інтересах ОСОБА_7 , а не всупереч їм. 
За таких обставин Суд вважає, що захисник ОСОБА_6 мав повноваження на подання апеляційної скарги в інтересах  підозрюваного в цьому кримінальному провадженні.
Щодо строків на апеляційне оскарження
Згідно з п.2 ч.1 ст.309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
За ч. 3 ст. 395 КПК якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише втому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. 
Тобто для прийняття рішення про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3          ст. 399 КПК суд апеляційної інстанції з огляду на конкретні обставини провадження та положення ч. 2 ст. 395 КПК повинен встановити наявність таких двох обов`язкових умов: 
- подання особою апеляційної скарги поза межами строку апеляційного оскарження (після його закінчення); 
- відсутність заяви (клопотання) особи про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження або не встановлення апеляційним судом підстав для його поновлення.
Згідно з матеріалами провадження ухвалу про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7  було постановлено слідчим суддею за участю прокурора без виклику інших учасників провадження та без надіслання їм копії ухвали.
Захисник ОСОБА_6 вперше ознайомився з матеріалами справи №522/21802/16-к     18 лютого 2019 року, про що свідчить наявна в матеріалах провадження відмітка (а.с. 86). 
22 лютого 2019 року до Одеського апеляційного суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах  ОСОБА_7  подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді  Приморського районну суду міста Одеси від 18 листопада 2016 року, поставивши питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відмовляючи адвокату ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що вона подана особою поза межами встановленого ст. 395 КПК п`ятиденного строку для оскарження і підстави для його поновлення відсутні, при цьому не визнав поважними наведені адвокатом ОСОБА_6 причини.
Проте колегія суддів із таким рішенням не погоджується, оскільки суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що судове рішення постановлено без участі ОСОБА_7 та його захисника, копію оскарженої ухвали захисник отримав лише 18 лютого 2019 року, а вже 22 лютого 2019 року подав апеляційну скаргу, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК. 
Крім цього, посилання суду апеляційної інстанції на те, що попередній захисник ОСОБА_8 13 грудня 2016 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження був ознайомлений саме з ухвалою про обрання забіжного заходу  ОСОБА_7 ,не є прийнятним, оскільки з наданої прокурором розписки (а.с. 128) адвоката ОСОБА_8 неможливо встановити факту наявності в матеріалах кримінального провадження, з якими ознайомлювався захисник, ухвали слідчого судді щодо  ОСОБА_7 .    
Таким чином, суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого судового рішення і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді апеляційному суду необхідно врахувати наведене та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Враховуючи вищевикладене, у відповідності до статей 433, 434, 436-438 КПК, Верховний Суд вважає, що оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід задовольнити, а ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого постановити рішення з урахуванням висновків Верховного Суду.
Керуючись статтями 369, 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру  досудових  розслідувань за № 12016160000000654 від 24 жовтня 2016 року та повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                       ОСОБА_3