ПОСТАНОВА
Іменем України

04 червня 2019 року 
Київ
справа №826/7554/15
адміністративне провадження №К/9901/13963/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В.,Яковенка М.М.,
розглянув в письмовому провадженні в касаційній інстанції справу № 826/7554/15
за позовом Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації,
за касаційною скаргою Державної авіаційної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року (прийняту в складі колегії суддів: головуючого - Аблова Є.В., суддів:Погрібніченка І.М., Шулежка В.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року (прийняту в складі колегії суддів: головуючого Степанюка А.Г.,суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І.), 
І. Суть спору:
1.          У квітні 2015 року Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» (далі - Позивач, ВАТ «Аерофлот») звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом (з урахуванням змін підстав адміністративного позову) до Державної авіаційної служби України (далі - Відповідач, ДАС України, скаржник) у якому просило суд визнати нечинною та скасувати постанову №3168 про накладення штрафу за порушення у галузі цивільної авіації від 26.03.2015.
2.          Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем порушені вимоги Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 №637 під час оформлення протоколу №3168 про правопорушення в галузі цивільної авіації від 19.03.2015, що став підставою для винесення спірної постанови.
Крім того, Відкрите акціонерне товариство "Аерофлот-російські авіалінії" в особі представництва відкритого акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії" вказує про фактичну відсутність порушень, які зазначені в оскаржуваній постанові.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3.          Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року, позовні вимоги задоволені. Визнано протиправною та скасовано постанову Державної авіаційної служби України від 26.03.2015 року №3168 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації. 
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Державною авіаційною службою України при прийняті оскаржуваної постанови не дотримано вимоги встановлені частиною третьою статті 128 Повітряного кодексу України та пункт 3.5 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті щодо граничних строків накладення штрафу на позивача. А саме був пропущений шестимісячний строк притягнення до відповідальності, який розраховується з моменту виявлення порушення правил та порядку використання повітряного простору України.
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції 
5.          Відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
6.          У касаційній скарзі відповідач наполягає на тому, що факт правопорушення, яке полягало у здійснені польоту повітряним судом позивача з порушенням порядку використання повітряного простору України, виявлений не уповноваженою на те особою Державної авіаційної служби України.
7.          Вказаний факт свідчить про неправильний обрахунок строку притягнення позивача до відповідальності. Так, судами строк обраховано з 13.07.2014, тоді як відповідач вважає цей строк необхідно обраховувати з 19.03.2015, - день коли був складений протокол про правопорушення. 
8.          Відповідач просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
9.          Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, в якій посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
ІV. Установлені судами фактичні обставини справи
10.          19.03.2015 року Державною авіаційною службою України, за наслідками перевірки щодо порушення ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" (119002, Росія, м. Москва, вул. Арбат, б. 10) правил та порядку використання повітряного простору України при виконання рейсу AFL 1824, о 14 год. 51 хв. 13.07.2014 без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України, складено протокол № 3168 про правопорушення у галузі  цивільної авіації, - статті 30 Повітряного кодексу України, пунктів 94 та 118 постанови КМУ від 29.03.2002 № 401.
26.03.2015 року Головою Державної авіаційної служби України Антонюком Д.Ю., на підставі протоколу № 3168 від 19.03.2015, прийнято постанову № 3168 про накладення на позивача штрафу в розмірі 136 000, 00 грн. за правопорушення у галузі цивільної авіації.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона була прийнята на підставі статей 127- 130 Повітряного кодексу України.
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
11.          Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
12.          За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
13.           Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
14.           Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
15.          Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.          Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у редакції, яка діяла на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
17.          Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України (далі - ПК України).
18.          Відповідно до ч.2 ст.4 ПК України в редакції, яка діяла на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.
19.          Приписи п. 26 ч. 1 ст. 1 ПК України (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції) визначають, що використання повітряного простору України - провадження діяльності, пов`язаної з польотами повітряних суден, з переміщенням (перебуванням) матеріальних об`єктів у повітряному просторі України, а також з вибуховими роботами, пусками ракет, усіма видами стрільб, у тому числі з метою здійснення впливу на гідрометеорологічні процеси в атмосфері, що становлять загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів.
20.          Згідно ст. 23 Повітряного кодексу (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції) організація використання повітряного простору України це комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов`язаної з використанням повітряного простору України. Положення про використання повітряного простору України затверджується Кабінетом Міністрів України.
20.1          Організація використання повітряного простору України передбачає: 1) визначення структури та класифікації повітряного простору України; 2) планування та координацію діяльності з використання повітряного простору України відповідно до державних пріоритетів; 3) забезпечення дозвільного порядку використання повітряного простору України та/або забезпечення інформацією щодо використання повітряного простору України; 4) організацію повітряного руху, що включає: обслуговування повітряного руху;  управління використанням повітряного простору України; організацію потоків повітряного руху; забезпечення контролю за дотриманням порядку та правил використання повітряного простору України у певних районах; обслуговування аеронавігаційною інформацією; аварійне сповіщення; метеорологічне обслуговування; забезпечення зв`язку, навігації, спостереження.
20.2          Порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України.
21.          Частиною 1 статті 29 ПК України (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції) передбачено, що використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.
22.          Стаття 30 (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції). Заборони та обмеження використання повітряного простору України.
Використання повітряного простору України або його окремої частини може бути частково або повністю обмежено уповноваженим органом з питань цивільної авіації та органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.
23.          Стаття 128 (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції). Передбачає, що справи про правопорушення в галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.
23.1          Від імені уповноваженого органу з питань цивільної авіації розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації.
23.2          Державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації мають право накладати стягнення у розмірі до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.
23.3          У разі вчинення юридичними особами - суб`єктами авіаційної діяльності двох або більше правопорушень штрафи накладаються за кожне вчинене правопорушення окремо.
24.          Стаття 129 (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції) Порядок накладення, оплати та стягнення штрафів за правопорушення в галузі цивільної авіації
24.1          Підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені у статті 127 (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції) цього Кодексу, є протокол.
24.2          Протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.
24.3          Справа про правопорушення в галузі цивільної авіації розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання уповноваженим органом з питань цивільної авіації протоколу про правопорушення в галузі цивільної авіації.
24.4          Штраф сплачується не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення або отримання суб`єктом авіаційної діяльності надісланої копії постанови уповноваженого органу з питань цивільної авіації про накладення штрафу.
Копія завіреного банком платіжного документа, що засвідчує факт сплати штрафу у повному обсязі, надсилається до уповноваженого органу з питань цивільної авіації.
24.5          У разі якщо штраф не сплачено у строки, встановлені частиною четвертою цієї статті, примусове виконання постанови про накладення штрафу здійснюється державною виконавчою службою в порядку, встановленому      Законом України "Про виконавче провадження".
Суми штрафів зараховуються до Державного бюджету України.
25.          Положення про Державну авіаційну службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 520 (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції)
26.          Пункт 1.
Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
27.          Порядок накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 № 637 (у редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції).
28.          Пункт 3.1. 
Розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься      постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації      (додаток 2) або      постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації      (додаток 3).
29.          Пункт 3.5. 
Штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. 
30. Положення про використання повітряного простору України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002  № 401. (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції) 
31.          Пункт 121.
Інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державіаслужби, Украероцентру, командного центру Повітряних Сил Збройних Сил, штабу  Антитерористичного центру при СБУ та відповідних органів ОПР.
32.          Пункт 122.
Розслідування порушень порядку використання повітряного простору проводиться з метою встановлення причин виникнення та вжиття необхідних заходів для запобігання порушенням. Розслідування повинно починатися негайно після того, як стало відомо про факт порушення, та закінчуватися  не пізніше ніж у семиденний термін.
VI. Позиція Верховного Суду
33.          Посилання Державної авіаційної служби України в касаційній скарзі на те, що шестимісячний строк з дня виявлення правопорушення для винесення щодо позивача постанови про накладення штрафу не закінчився, колегія суддів вважає помилковими, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 128 Повітряного Кодексу України (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції) та пункт 3.5. Порядку від 26.12.2011 № 637 штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.
Аналіз вказаних норм права свідчить, що законодавець передбачив два строкових обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу трьох років з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення правил та порядку використання повітряного простору України.
Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення правил та порядку використання повітряного простору України.
Таким чином другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за порушення норм щодо правил та порядку використання повітряного простору України полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.
Отже, при виявленні факту вчинення суб`єктом авіаційної діяльності порушення норм щодо порядку використання повітряного простору України, відповідач, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених ст. 128 Повітряного Кодексу України.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів, що закінчення будь-якого зі встановлених статтею 128 Повітряного Кодексу України строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.
Беручи до уваги встановленні судами обставини, зокрема те, що 13.07.2014 року на підставі телеграми Украероцентру № 131721 до відома ДАС України доведено, що повітряне судно позивача, яке виконувало рейс AFL 1824, здійснило політ 13.07.2014 року з порушенням порядку використання повітряного простору України, незважаючи на заборону використання повітряного простору, тобто відповідач встановив факт вчинення правопорушення з боку позивача 13.07.2014, враховуючи пункт 121 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року № 401, колегія суддів погоджується з судами обох інстанцій, що постанова відповідача від 26 березня 2015, № 3168 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації була прийнята поза межами шестимісячного строку з дня виявлення порушення правил та порядку використання повітряного простору України, оскільки шестимісячний строк для накладення штрафу сплив до винесення оскаржуваної постанови.
34.          Посилання скаржника щодо виявлення факту правопорушення не уповноваженою на те особою відповідача, тобто не державними інспекторами відповідача, спростовується пунктом 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 520, відповідно до умов якого уповноваженим органом з питань цивільної авіації є Державна авіаційна служба України, яка була оповіщена телеграмою Украероцентру.
35.          Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи, що постанова Державної авіаційної служби України від 26.03.2015 року № 3168 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації прийнята з порушенням вимог, встановлених частиною третьою статті 128 Повітряного кодексу України та пункту 3.5 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті щодо граничних строків накладення штрафу на позивача, суди обох інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для її скасування. 
Таким чином висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні, тому касаційну скаргу Державної авіаційної служби України слід залишити без задоволення.
VII. Судові витрати
36.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу Державної авіаційної служби України залишити без задоволення.
2.           Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року  та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          О.О.Шишов 

Судді                                                                                                    І.В.Дашутін

                                                                                                    М.М.Яковенко

Згідно з оригіналом
Суддя Верховного Суду                                         О.О.Шишов