Постанова
Іменем України                                         
 
05 червня 2019 року
м. Київ
 
справа № 2-12734/11
провадження № 61-25093св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого  - | Ступак О. В. (суддя-доповідач), |
суддів: | Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Усика Г. І.,           Яремка В. В., | |
           
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»,
треті особи: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», Спільне українсько-хорватське підприємство «Гіпек»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року у складі судді Пікуль А. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД»), треті особи: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», Спільне Українсько-хорватське підприємство «Гіпек», про визнання права власності.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житлове приміщення - трикімнатну квартиру № 82 , площею 107,5 кв. м, яка знаходиться на п`ятому поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .
 
Ухвалюючи вказане судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що діями відповідача порушені майнові права позивача на своєчасне отримання у власність нерухомого майна, за яке нею повністю сплачені кошти, позивач позбавлена права отримати необхідні документи для реєстрації права власності, а тому з метою захисту прав позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
 
Не погоджуючись із указаним рішенням суду першої інстанції, 30 грудня 2016 року                    ТОВ фірма «Консоль ЛТД» подало апеляційну скаргу.
 
До апеляційної скарги додало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про звільнення від сплати судового збору.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2012 року. У задоволенні клопотання                 ТОВ фірма «Консоль ЛТД» про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ТОВ фірма «Консоль ЛТД» залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів із дня отримання ухвали, зокрема запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 3 105,00 грн та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.
 
08 лютого 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД»  подало до Апеляційного суду міста Києва заяву про усунення недоліків, до якої долучено дублікат квитанції                          від 07 лютого 2017 року № 0.0.701478951.1 про сплату судового збору у розмірі 3 105,00 грн. 
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року апеляційну скаргу ТОВ фірма «Консоль ЛТД» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва                від 26 липня 2012 року визнано неподаною та повернуто апелянту. 
Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що апелянт у встановлений частиною першою статті 121 ЦПК України 2004 року строк належним чином не усунув недоліки скарги, зокрема судовий збір сплатив за подання заяви про перегляд заочного рішення, в той час як оплата повинна бути проведена за подання апеляційної скарги; у графі «призначення платежу» вказав: «Судовий збір за позовом ТОВ фірма «Консоль ЛТД» у той час, як у цій справі ТОВ фірма «Консоль ЛТД» є відповідачем; до суду подав не оригінал, а дублікат квитанції від 07 лютого 2017 року № 0.0.701478951.1, що не може бути належним доказом сплати судового збору.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У березні 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просило оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.   
 
Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду є неправильними, оскільки заявник повністю виконав вимоги ухвали апеляційного суду від 18 січня 2017 року у визначений судом строк, а саме: сплатив судовий збір у розмірі      3 105,00 грн та надіслав завірену банком копію квитанції про сплату на адресу суду. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи № 2-12734/11 із суду першої інстанції та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.
 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних              і кримінальних справ справу № 2-12734/11 передано до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2019 року зазначену цивільну справу призначено до судового розгляду.
 
Станом на час розгляду справи заперечень на касаційну скаргу від інших учасників процесу не надходило.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Частиною четвертою статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до  суду першої інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке. 
 
Судом встановлено, що ТОВ фірма «Консоль ЛТД»  08 лютого 2017 року оскаржило в апеляційному порядку рішення Шевченківського районного суду м. Києва                        від 26 липня 2012 року.
 
До апеляційної скарги додало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про звільнення від сплати судового збору.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2012 року. У задоволенні клопотання                 ТОВ фірма «Консоль ЛТД» про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ТОВ фірма «Консоль ЛТД» залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів із дня отримання ухвали.
 
Зокрема запропоновано заявнику сплатити судовий збір у розмірі 3 105,00 грн та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.
 
На виконання вимог ухвали Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року    ТОВ фірма «Консоль ЛТД» 08 лютого 2017 року через засоби поштового                   зв`язку подало заяву про усунення недоліків до якої додало дублікат квитанції                від 07 лютого 2017 року № 0.0.701478951.1 про сплату судового збору у розмірі 3 105,00 грн. 
 
Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ТОВ фірма «Консоль ЛТД», суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник сплатив судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення, в той час як оплата повинна бути проведена за подання апеляційної скарги; в графі «призначення платежу» вказав: «Судовий збір за позовом ТОВ фірма «Консоль ЛТД» у той час, як у цій справі ТОВ фірма «Консоль ЛТД» є відповідачем; до суду подав не оригінал, а дублікат квитанції від 07 лютого 2017 року № 0.0.701478951.1, що не може бути належним доказом сплати судового збору.
 
Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги в разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.
 
Згідно з частинами першою та другою статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
 
У рішенні по справі Shishkov v. Russia, № 26746/05 від 20 лютого 2014 року Європейський суд з прав людини відзначив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Апеляційний суд, визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу                       ТОВ фірма «Консоль ЛТД», у повній мірі не виконав вимог частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», не перевірив надходження й зарахування сум судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а обмежився лише формальним дослідженням змісту наданого заявником доказу сплати судового збору, його реквізитів та заяви про усунення недоліків.  Такий формальний підхід при  перевірці сплати заявником судового збору за подання апеляційної скарги Верховний Суд вважає невиправданим і таким, що порушує право заявника на апеляційне оскарження судового рішення. 
 
Частинами третьою та четвертою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ фірма «Консоль ЛТД» підлягає задоволенню, а постановлена у справі ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Під час нового розгляду апеляційному суду належить вирішити питання щодо відкриття апеляційного провадження.  
 
Керуючись статтями 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» задовольнити.
 
Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | О. В. Ступак
Судді: | І. Ю. Гулейков     А. С. Олійник     Г. І. Усик     В. В. Яремко