Постанова
Іменем України 
12 червня 2019 року
м. Київ
справа № 760/9908/18
провадження № 51-10228км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,  
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисника                                                   ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні спільну касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника – адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року та повернуто апеляційну скаргу.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені 
судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ухвалою від 27 квітня 2018 року задовольнив клопотання старшого детектива – заступника керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України        ОСОБА_9 та обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного   ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_10  оскаржила його до апеляційного суду, при цьому порушила питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження.
Київський апеляційний суд ухвалою від 29 жовтня 2018 року відмовив захиснику ОСОБА_10 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повернув їй апеляційну скаргу через відсутність підстав для  поновлення  цього строку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У спільній касаційній скарзі підозрюваний  ОСОБА_7 та його захисник  ОСОБА_10 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржники зазначають, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 395 КПК копію ухвали слідчого судді підозрюваному не було надіслано, а тому останній не міг реалізувати своє право на отримання копії судового рішення та на його оскарження. Зміст указаної ухвали було доведено до відома  ОСОБА_7 лише 18 вересня 2018 року після отримання її копії захисником у суді, після чого у визначений процесуальним законом п`ятиденний строк на оскарження останній подав апеляційну скаргу. Вважають, що апеляційний суд при розгляді клопотання захисника, залишивши поза увагою вказані обставини щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, безпідставно відмовив у його поновленні та повернув апеляційну скаргу.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник  ОСОБА_10 підтримала касаційну скаргу, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги сторони захисту, вважаючи оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим.
Мотиви суду
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України  (далі– КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
У п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Доводи в касаційній скарзі щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які допустив суд апеляційної інстанції при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Відповідно до положень ст. 395 КПК  апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів із дня її оголошення. Якщо таку ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК визначено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
При цьому підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.  Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими фактичними даними.
З матеріалів  клопотання вбачається, що захисник ОСОБА_6 ,  не погодившись з ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року, подала 24 вересня 2018 року апеляційну скаргу та клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу такої скарги.
Причини пропуску цього строку сторона захисту обґрунтовувала тим,   що  під час розгляду клопотання детектива про застосування щодо   запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою брав участь захисник ОСОБА_11 , який виконував свої функції формально, та не повідомив ОСОБА_7 про постановлене судом рішення, при цьому копія оскаржуваної ухвали на його адресу підозрюваного не надсилалась. Про існування оскаржуваного рішення ОСОБА_6 стало відомо у вересні 2018 року.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді  виходив із того, що ухвалу слідчого судді було постановлено 27 квітня 2018 року та оприлюднено в Єдиному реєстрі судових рішень 03 травня 2018 року. Зазначені в апеляційній скарзі підстави поважності пропуску строку на апеляційне оскарження були детально перевірені, проаналізовані та спростовані апеляційним судом, при цьому враховано, що захист підозрюваного  ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 здійснювала ще у травні 2018 року. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені  захисником причини пропуску на оскарження  ухвали слідчого судді не можна визнати поважними, а тому обґрунтовано повернув їй апеляційну скаргу. З таким рішенням погоджується і Верховний Суд.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Як вбачається з матеріалів клопотання, договір про надання правової допомоги ОСОБА_7 адвокатським обєднанням «Андрій Мягкий і Партнери», до складу якого входить і захисник ОСОБА_6 , було укладено 2 квітня 2018 року. Разом з тим,  про ці обставини не було своєчасно повідомлено сторону обвинувачення, що підтвердила захисник ОСОБА_6 під час касаційного розгляду. 
За таких обставин, для розгляду  клопотання старшого детектива – заступника керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, погоджене з прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України про обрання ОСОБА_7 , якого було оголошено у міжнародний розшук,  запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було залучено захисника з центру безоплатної правової допомоги.
Верховний Суд відхиляє доводи захисника про формальне виконання захисником за дорученням своїх функцій. Питання компетентності захисника, який надає правову допомогу клієнту, не може бути підставою для визнання поважними причин строку на апеляційне оскарження, оскільки існує законодавчий механізм притягнення адвокатів до відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків. 
Об`єктивних даних про неналежне виконання професійних обов`язків захисника за дорученням, яке б могло призвести до істотного обмеження чи порушення прав  ОСОБА_7 , передбачених ч. 3 ст. 6 Конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 59 Конституції України, ст. 20, частинами 3,4 ст. 42 КПК, підозрюваний та її захисник – адвокат ОСОБА_6 не навели.
Більше того, розгляд зазначеного клопотання детектива про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 здійснювався в порядку  ч.  6  ст. 193 КПК за відсутності підозрюваного.
При цьому, відповідно до цієї норми у разі затримання особи, оголошеної у міжнародний розшук, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. І в цьому разі сторона захисту матиме змогу висловити свої заперечення по суті та оскаржити ухвалу суду в апеляційному порядку. 
Отже, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 370, 419 цього Кодексу, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК тягнуть за собою обов`язкове скасування оскарженої ухвали апеляційного суду, не встановлено.
З огляду на викладене касаційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника – адвоката ОСОБА_6  задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника – адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року, якою захиснику   ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду  м. Києва від 27 квітня 2018 року та повернуто апеляційну скаргу, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                 ОСОБА_3