Постанова
Іменем  України
 
24 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 520/5632/16-ц
 
провадження № 61-33407св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2016 року у складі судді Васильків О. В. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів: Цюри Т. В., Сидоренко І. П., Станкевича В. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.                 Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Позов мотивовано тим, що вона 26 листопада 2015 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбала у відповідача житловий будинок та земельну ділянку, на якому розташований будинок. На порушення умов договору, відповідач передав у власність позивача житловий будинок, конструкції якого не відповідають будівельним нормам України, чим завдано їй майнову та моральну шкоду. 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 242 096 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоди у розмірі 242 096 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що фактичні конструктивні елементи житлового будинку АДРЕСА_1 , на момент укладання договору купівлі-продажу зазначеного житлового будинку від 26 листопада 2015 року частково не відповідали конструктивним елементам будівлі, відображеним у копії ескізного проекту та вимогам державних будівельних норм по міцності та навантаженню, що є підставою для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди. Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2016 року залишено без змін.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені позивачем недоліки житлового  будинку, які були виявлені позивачем після його купівлі є істотними та прихованими при укладенні 26 листопада 2015 року договору купівлі-продажу житлового будинку.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У липні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та зупинено виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2016 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року до закінчення касаційного розгляду.
Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
01 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, ухвалені з порушенням вимог процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При укладені договору купівлі-продажу від 26 листопада 2015 року покупець житлового будинку посвідчила, що до укладення договору об`єкт нерухомого майна нею візуально оглянуто, його технічні характеристики фактично відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті. Недоліків чи дефектів, які значно знижують цінність або перешкоджають можливості його використання за цільовим призначенням, а також реконструкцій об`єкта нерухомого майна на момент огляду виявлено не було.    
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
У грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу від  ОСОБА_1 , в яких вона просила залишити оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вони прийняті при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства України. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
26 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 16-17). 
26 листопада 2015 року між сторонами укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий № 1060, за яким позивач отримала у власність земельну ділянку площею 0,0868 га, розміщену на землях, які перебувають у віданні Таїровської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19). 
Згідно з висновком про проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 13 квітня 2016 року № 51/1/2016, складеного експертом Чорною Ю. П., фактичні конструктивні елементи житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частково не відповідають конструктивним елементам будівлі, відображеним у копії ескізного проекту, затвердженого начальником відділу архітектури та містобудування Овідіопольської райдержадміністрації Гайдученко О. А. від 29 листопада 2004 року № 287; вартість ремонтно-будівельних робіт (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для відновлення основних несучих конструктивних елементів житлового будинку за вказаною адресою відповідно до ескізного проекту, визначена відповідно до вимог Державних стандартів України, складає 236 096 грн (т. 1 а.с. 47-53).
Вартість проведення експертного дослідження складала 6 000 грн (т. 1 а.с. 111).
 
2.                 Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26 листопада 2015 року відповідач придбала у позивача житловий будинок АДРЕСА_1 .
Згідно з умовами зазначеного договору покупець засвідчує, що до укладення договору об`єкт нерухомого майна ним візуально оглянуто, його технічні характеристики фактично відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті. Недоліків чи дефектів, які значно знижують цінність або перешкоджають можливості його використання за цільовим призначенням, а також реконструкцій об`єкта нерухомого майна на момент огляду виявлено не було. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного за цим договором майна покупець не має. 
Продавець  гарантує, що вищевказане майно немає жодних властивостей, у результаті яких може виникнути його пошкодження або знищення. 
Згідно із статтею 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини першої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Згідно з частиною першою статті 674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Згідно з частиною першою статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Відповідно до частини першої статті 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, посилаючись на висновок про проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 13 квітня 2016 року № 51/1/2016, оскільки на його вирішення не ставилось питання про те, чи є виявлені недоліки прихованими, чи можливо їх було виявити під час огляду будинку покупцями перед його придбанням.     
Також суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що сторони уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 26 листопада 2015 року відповідно до умов якого досягли згоди про те, що покупець претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного за цим договором майна не має. 
Крім того, звертаючись до суду з позовом, позивач зазначала, що їй завдано моральну шкоду тим, що вона та її сім`я тривалий час не можуть переїхати у придбаний нею житловий будинок.
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. 
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. 
Беручи до уваги, що належних доказів на порушення відповідачем прав позивача, які б призвели до моральних страждань, позивачем не надано, то Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що зазначена вимога не підлягає задоволенню.
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додатковоїперевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково й ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                           І. А. Воробйова 

                                                                                       Б. І. Гулько

                                                                                        Р. А. Лідовець  

                                                                                        Ю. В. Черняк