Постанова 
Іменем України
21 серпня 2019 року
м. Київ
 
справа № 591/5288/16-ц
провадження № 61-17102св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Сімоненко В. М., 
суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,                  Штелик С. П.,               
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 03 травня 2017 року в складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Хвостика С. Г., Собини О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»                ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України                  від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» (далі - ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс») 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 25 листопада 2015 року він викликав  слюсаря обслуговуючої компанії ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» для ліквідації протікання кранів гарячої та холодної води у квартирі № АДРЕСА_1. ОСОБА_2 прибув лише 29 листопада 2015 року та усунув протікання води, проте не підключив лічильник. Після виконання зазначених робіт з квартири зникли розвідний ключ та радіоприймач, про що він повідомив відповідача та звернувся до поліції із заявою про крадіжку. Для встановлення лічильника він окремо оплатив послуги спеціаліста та з листопада 2015 року не сплачує                                ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у зв`язку з неякісним наданням послуг, а у вересні 2016 року отримав попередження про борг за вказані послуги у сумі 492,71 грн. Зазначав, що він є незрячою людиною, проживає у зазначеній квартирі з дружиною ОСОБА_3 , прикутою до ліжка, є особами з інвалідністю І групи, такі дії відповідача принижують його гідність і спричиняють моральні страждання.  
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Зарічного районного суду м. Сум від 02 березня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» на користь держави 55,12 грн судового збору. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач є споживачем послуг, які надаються відповідачем. Унаслідок неналежного виконання                    ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» зобов`язань щодо утримання будинку ОСОБА_1 тривалий час не мав у квартирі постачання гарячої води та витрачав кошти на його відновлення, що принижує його гідність та враховуючи вік і стан здоров`я позивача, є підставою для часткового задоволення позовних вимог, стягнення на його користь відшкодування моральної шкоди. 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03 травня 2017 року рішення Зарічного районного суду м. Сум від 02 березня 2017 року скасовано,                             у позові відмовлено, сплачений ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» судовий збір компенсовано за рахунок держави. 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що між сторонами не укладався договір про утримання будинку і споруд та прибудинкової території, відповідач не надає послуги із заміни вентиля на стояку гарячої води, оскільки цей вентиль знаходиться у квартирі позивача поза межами відрізку від зовнішньої стіни до першої запірної арматури на відгалуженні стояка.                     Крім того, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», яким передбачено відшкодування моральної шкоди лише в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією або наданою послугою.
Короткий зміст касаційної скарги 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03 травня 2017 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                             і кримінальних справ від 09 червня  2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з Зарічного районного суду м. Сум. 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року                 № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції.
Справу передано до Верхового Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми Закону України «Про захист прав споживача», не з`ясував обставини справи, зокрема того, чи відповідач неналежно виконував зобов`язання щодо утримання будинку, не здійснив перерахунок або припинення нарахування плати за послуги.
Короткий зміст відзиву (заперечень) на касаційну скаргу
У липні 2017 року ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення, у яких просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що відповідач не вчиняв протиправних дій та не заподіяв позивачу шкоди, не має правових підстав зменшувати або не нараховувати ОСОБА_1 плату за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової територій. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що ОСОБА_1 проживає у квартирі № АДРЕСА_1 , послуги з утримання будинку та прибудинкової території надає ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс».
25 листопада 2015 року ОСОБА_1 повідомив відповідача про необхідність усунення несправності запірної арматури на стояках гарячої та холодної води на вводі у квартиру. 
26 листопада 2015 року працівники ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» здійснили заміну вентиля лише на стояку холодної води.
Спір у справі виник щодо наявності або відсутності в обслуговуючої компанії обов`язку із заміни першої запірної арматури (вентиля) на відгалуженні від стояка гарячої води,  яка знаходиться у квартирі позивача, підстав для нарахування позивачу плати за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій та підстав для відшкодування ОСОБА_1 у зв`язку з цим моральної шкоди. 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:                       1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку                   з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;                                  4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За загальним правилом, передбаченим у статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Статтями 20, 21 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено зобов`язання виконавця підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності, і зобов`язання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем за типовим договором. 
Істотними умовами такого договору, зокрема є: визначення точок розподілу,                в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж; порядок здійснення ремонту (стаття 26 Закону № 1875-IV).
Крім того, у Законі № 1875-IV наведено визначення термінів, які у ньому вживаються.
Зокрема, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку
Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. 
Точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання.
Крім того, у Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 (далі - Правила), чинних на момент виникнення спірних правовідносин, давалося визначення внутрішньобудинкової системи гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення як системи від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).
Витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються за кожною інженерною системою окремо (пункт 13 Правил).
Отже, запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи гарячого і холодного водопостачання, та закон прямо не визначає зобов`язання обслуговуючої компанії виконувати роботи з її заміни.
Проте відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).
За договором про безоплатне надання послуг замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору (частина перша статті 904 ЦК України).
Договірні відносини можуть виникати також із конклюдентних дій.
Суди встановили, що ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» прийняло від ОСОБА_1 заявку на ліквідацію аварії в його квартирі в системі водопостачання, приступило до виконання робіт з заміни запірних арматур (вентилів), частково виконало необхідні роботи та замінило запірну арматуру (вентиль) на відгалудженні від стояка холодної води, яка знаходиться                          у квартирі позивача.
У такому разі висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності між сторонами договірних правовідносин як підстави для відмови у задоволенні позову не може вважатися обґрунтованим.  
Крім того, суд апеляційної інстанції застосував до спірних правовідносин попередню редакцію статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка 16 вересня 2011 року втратила чинність, зазначивши у рішенні суду про те, що відшкодування споживачу моральної шкоди можливе лише у випадку, пов`язаному з ушкодженням життя та здоров`я споживача внаслідок недоліків продукції чи надання неякісної послуги.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач, який згідно із закону має забезпечувати своєчасне надання споживачам житлово-комунальних послуг належної якості, фактично приступив до виконання робіт щодо відновлення постачання холодної та гарячої води у квартирі позивача, проте не завершив роботи, унаслідок чого ОСОБА_1 як споживач був позбавлений можливості користуватися цими послугами. 
Зважаючи на викладене, з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 , яка прикута до ліжка, є особами з інвалідністю І групи по зору, у зв`язку з відсутністю гарячої води були тривалий час обмежені в санітарно-гігієнічних умовах у квартирі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного надання послуги ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс».
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
У справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені повно.
За таких обставин касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Апеляційного суду Сумської області від 03 травня 2017 року скасувати, рішення Зарічного районного суду м. Сум від 02 березня 2017 року залишити                в силі.
Щодо судових витрат 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
ОСОБА_1 звільнявся від сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». 
У такому разі з ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» до Державного бюджету України слід стягнути судовий збір у сумі 110,24 грн, який підлягав сплаті за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Апеляційного суду Сумської області від 03 травня 2017 року скасувати.
Рішення Зарічного районного суду м. Сум від 02 березня 2017 року залишити в силі.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» до Державного бюджету України судовий збір у сумі 110,24 грн.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | В. М. Сімоненко
Судді: | А. О. Лесько
| С. Ю. Мартєв
| Є. В. Петров
| С. П. Штелик