Постанова
Іменем  України                          
                                                                                                
26 червня 2019 року
м. Київ
 
справа № 521/4610/13-ц
провадження № 61-11816св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., 
Курило В. П., 
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси в складі судді Жуган Л. В. від 21 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області в складі колегії суддів: Станкевича В. А., Цюри Т. В., Сидоренко І. П., 
від 22 травня 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог. 
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (далі - ПАТ «ЕК Одесаобленерго») до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «ЕК Одесаобленерго», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування витрат, пов`язаних із незаконним перенесенням лічильника, викликом спеціаліста,  повернення власного лічильника, відшкодування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, відшкодування моральної шкоди, стягнення  витрат на правову допомогу та копіювання.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ЕК Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією було задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «ЕК Одесаобленерго», про відшкодування витрат, пов`язаних із незаконним перенесенням лічильника, викликом спеціаліста,  повернення власного лічильника, відшкодування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, відшкодування моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та копіювання було відмолено у повному обсязі.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року залишено 
без змін.
07 грудня 2016 року ОСОБА_1 - відповідач за первісним позовом, подала до суду заяву про відновлення втраченого судового провадження відповідно до  вимог статей 402 - 405 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій.
У поданій заяві про відновлення втраченого судового провадження ОСОБА_1 вказала, що просить суд відновити провадження № 2/521/425/15 у справі 
№ 521/4610/13-ц, в якій Малиновським районним судом м. Одеси (суддя 
Жуган Л. В.) 22 січня 2015 року ухвалено рішення про задоволення абсурдної за змістом позовної заяви від 11 січня 2012 року на основі сфальсифікованого акта від 24 березня 2010 року з вимогою виплатити 22 000 грн, пізніше - 11 000 грн, ще пізніше - 6 000 грн та за заявою про зменшення позовних вимог 
від 24 червня 2014 року - 4 066 грн. Всі заявлені вимоги базувались на сфальсифікованому акті та на розрахунках, які базуються на омані та шантажі з вимогою хабарів.
Метою відновлення провадження зазначила: анулювання рішення іменем 
(не України), а судді Жуган Л. В. , як корупційне та протиправне; задоволення в повному обсязі вимог зустрічного позову (вх. № 5150 від 22 жовтня 2013 року) із врахуванням уточнень; притягнення до відповідальності учасників «схеми» по обкраданню споживачів електроенергії через фальшування незатверджених у встановленому порядку «актів», в тому числі суддів, які розглядали цю справу, повернення вартості електроенергії в сумі 4 066,22 грн та суми судового збору в розмірі 214,60 грн, яку заявник вимушена була заплатити на попередження про відключення.          
Заявник також вказала, що вважає необхідним поновити всі документи, за якими було прийнято протиправне рішення.
Про обставини втрати провадження    ОСОБА_1 вказала наступне. Не було складено акт за результатами призначеної комісією РЕМ повторної превірки, хоча повторна перевірка була виконана 25 березня 2010 року та комісії в своїх протоколах від 30 березня 2010 року, 23 квітня 2010 року, 03 червня 2014 року вказують, що вони розглядали акт повторної перевірки, яка була виконана комісією у складі трьох контролерів. Щодо місця знаходження певних документів заявник вказала, що оригінали цих документів знаходяться в Південному РЕМ ВАТ «Одесаобленерго», тому вона вимагає їх відновити з метою доказування, а також перевірки законності й обґрунтованості рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року у справі 
№ 521/4610/13-ц, який не обґрунтував своє рішення належним чином, не взяв до уваги обставини, встановлені у справі, та докази, досліджені в судовому засіданні, а також для направлення матеріалів в прокуратуру. В мотивувальній частині рішення від 22 січня 2015 року не вказано обставини справи, встановлені Малиновським районним судом під час розгляду справи, докази, на яких грунтуються висновки про ці обставини, доводи, на підставі яких суд відхилив докази відповідача ОСОБА_1 та третьої особи - ОСОБА_2 , а також закон, яким керувався Малиновський районний суд м. Одеси, спростовуючи докази відповідача та третьої особи.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
УхвалоюМалиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «ЕК Одесаобленерго» до 
ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ЕК Одесаобленерго», третя особа - 
ОСОБА_2 , про відшкодування витрат за незаконне перенесення лічильника, виклик спеціаліста, про повернення власного лічильника, відшкодування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, відшкодування моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та копіювання відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що подана ОСОБА_1 заява про відновлення втраченого судового провадження не містить предмета вимог, вказаного в Розділі ІХ ЦПК України «Відновлення втраченого судового провадження».
Крім цього суд першої інстанції правильно вказав, що у поданій ОСОБА_1 заяві не зазначено: що відомо заявнику про обставини втрати судового провадження, з яких підстав ОСОБА_1 зробила висновок про те, що таке провадження втрачено, не зазначено і не надано доказів на підтвердження втрати судового провадження, відновити яке просить заявник.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2017 року ухвалу  Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року залишено без змін.
Залишаючи без змін ухвалу від 21 лютого 2017 року, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, попередньо витребувавши справу 
№ 521/4610/13-ц та пересвідчившись в тому, що справа в 3-х томах не втрачена, а знаходиться на збереженні в архіві Малиновського районного суду м. Одеси.  
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2017 року, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, остання просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року й ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2017 року та вирішити 
заяву по суті.
 
Короткий зміст відзиву (заперечень) на касаційну скаргу
 
Відзив (заперечення) на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована зокрема тим, що апеляційний суд, розглядаючи в апеляційному порядку подану нею заяву про відновлення втраченого судового провадження, керувався нормами процесуального закону, які не підлягали застосуванню до даних правовідносин, а зміст ухвали апеляційного суду не відповідає вимогам статті 316 ЦПК України. 
 
Вказувала також, що відповідно до положень статті 408 ЦПК України судом за результатами розгляду заяви про відновлення втраченого провадження повинно ухвалюватись рішення, а за її заявою постановлено ухвалу.  
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній вище справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2017 рокуй витребувано справу № 521/4610/13-ц з Малиновського районного суду м. Одеси.
 
Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження призначено до судового розгляду.
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
02 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.
 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до положень частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд 
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 402 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до статті 403 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.
Статтею 404 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал, визначено: заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно з нормами статті 405 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал, встановлено, що у заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме провадження просить заявник, чи було у справі ухвалено рішення по суті справи або постановлена ухвала про закриття провадження, якою саме особою з числа осіб, які брали участь у справі, був заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у справі, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення. До заяви про відновлення втраченого провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі.
Зі змісту поданої заяви вбачається, що по суті ОСОБА_1 просить суд не відновити втрачене судове провадження, а відновити розгляд по суті справи за позовом ПАТ «ЕК Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ЕК Одесаобленерго», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування витрат, пов`язаних із незаконним перенесенням лічильника та викликом спеціаліста,  повернення власного лічильника, відшкодування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, відшкодування моральної шкоди, стягнення  витрат на правову допомогу та копіювання; повторно витребувати докази у справі, їх оригінали, дослідити такі докази, надати аналіз прийнятому рішенню, діям судді, що його ухвалював. 
Суди попередніх інстанцій обґрунтовано вважали, що такі вимоги суперечать правовій природі заяви про відновлення втраченого судового провадження та її  законодавчому визначенню. 
Також правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що подана ОСОБА_1 заява про відновлення втраченого судового провадження не містить предмета вимоги, вказаного в Розділі ІХ ЦПК України«Відновлення втраченого судового провадження» у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал.
Крім цього суди правильно звернули увагу, що у поданій ОСОБА_1 заяві не зазначено відомості, перелік яких визначено статтею 405 ЦПК України, а саме: що відомо заявнику про обставини втрати судового провадження, з яких підстав ОСОБА_1 зробила висновок про втрату провадження та не зазначено і не надано доказів, які б підтверджували втрату судового провадження, відновити яке заявник просила.
У зв`язку з поданням ОСОБА_1 . заяви про відновлення втраченого судового провадження у справі № 521/4610/13-ц, судом першої інстанції було витребувано та оглянуто вказану цивільну справу в трьох томах, яка знаходиться на збереженні в архіві Малиновського районного суду м. Одеси.
Отже, оскільки зазначена справа не втрачена, правильним є висновок про  відсутність підстав вважати, що вищевказане судове провадження втрачено та підлягає відновленню. 
Що стосується доводів, викладених ОСОБА_1 в касаційній скарзі, слід зазначити наступне.
Відповідно до положень частини першої статті 408 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити, а Малиновським районним судом м. Одеси у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження відмовлено та постановлено про це відповідну ухвалу.  
Апеляційний суд, переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , керувався нормами Глави 1 «Апеляційне провадження» Розділу V «Перегляд судових рішень»  Цивільного процесуального кодексу України, який був чинним на час постановлення ухвали, що в повній мірі відповідає вимогам цивільного процесуального закону.
З урахуванням наведеного, оскаржувані ухвали судів першої й апеляційної інстанцій є такими, що постановлені з додержанням норм процесуального права, а касаційна скарга не містить аргументів, які б спростовували висновки судів. Підстави для скасування оскаржуваних ухвал відсутні.
 
Відповідно до положень статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних ухвал без змін.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | С. Ю. Бурлаков
| А. Ю. Зайцев
| В. М. Коротун
| В. П. Курило