ПОСТАНОВА
Іменем України

23 липня 2019 року 
Київ
справа №816/910/17
адміністративне провадження №К/9901/6917/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача Бевзенка В.М., 
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в касаційній інстанції адміністративну справу № 816/910/17
за позовом ОСОБА_1 
до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - ОСОБА_2 
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 (головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Рєзнікова С.С., Подобайло З.Г.)

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_2 , в якому просила:
- скасувати рішення Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 17.05.2017 у формі Висновку про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану;
- зобов`язати Кременчуцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести зміни до актових записів про:
- шлюб №924 від 03.10.2003, складеного Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, а саме: виправити громадянство чоловіка з "громадянин України" на "громадянин Держави Ізраїль";
- народження №1035 від 05.10.2004, складеного Автозаводським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, а саме: виправити громадянство батька з "громадянин України" на "громадянин Держави Ізраїль". 
Короткий зміст рішення суду І інстанції
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 адміністративний позов задоволено у повному обсязі.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що третя особа, набувши громадянства Ізраїлю автоматично, в силу статті 20 Закону України «Про громадянство» від 08.10.1991 №1636-XII, втратив громадянство України, у зв`язку з чим зміни до актових записів підлягають внесенню. Крім того дійшов висновку про протиправність рішення відповідача від 17.05.2017, викладеного у формі Висновку про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану, оскільки станом на момент вчинення актового запису про шлюб №924 від 03.10.2003 та актового запису про народження №1035 від 05.10.2004 ОСОБА_2 був громадянином Держави Ізраїль, в підтвердження чого слугує : паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 21.08.2014 року Посольством Ізраїлю в Україні, паспорт НОМЕР_2 , виданий м. Ашкелон 01.08.2000 року,         посвідчення особи НОМЕР_7, видане 15.06.1997 року м. Беєр -Шева .
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017, скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та прийнято нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не врахував положення частини 2 статті 20 Закону України "Про громадянство", відповідно до якої передбачено, що за громадянином України не визнається належність до іноземного громадянства до прийняття рішення про втрату громадянства України. Також вказав, що у відповідності до положень ст.ст. 19, 22, 36 Закону України "Про громадянство" від 08.10.1991 №1636-XII, прийняття рішення про втрату громадянства входить до компетенції Президента України. Окрім того, зазначив, що Рішення Президентом України про припинення (втрату) громадянства України відносно ОСОБА_2 не приймалось.     Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те що, оскільки у період внесення оспорюваних актових записів, ОСОБА_2 мав також статус громадянина України, а отже позовні вимоги про внесення зміни до актових записів, а саме: виправити громадянство чоловіка ( ОСОБА_2 ) з "громадянин України" на "громадянин Держави Ізраїль", є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції  норм матеріального та процесуального права просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного суду від 24.01.2018 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.
Касаційна скарга вмотивована тим, зокрема, що у травні 1997 року її чоловік -   ОСОБА_2 добровільно набув громадянство Держави Ізраїль, постійно проживає в ній та згідно Наказу Міністерства закордонних справ України від 18.02.1998 до теперішнього часу вважається особою, що постійно проживає за кордоном. Також зазначає, що її чоловік - ОСОБА_2 є громадянином Держави Ізраїль та, відповідно, в актових записах про шлюб №924 від 03.10.2003 та про народження №1035 від 05.10.2004 має бути зазначена відповідна інформація про громадянство ОСОБА_2 .
Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Третьою особою подано відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просить касаційну скаргу задовольнити, скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 за його заявою відділом внутрішніх справ Автозаводського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області 25.08.1987 р. видано паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 . Згідно довідки № 639, виданої 23.03.2001 року Кременчуцьким ОМВК, ОСОБА_2 , після закінчення у 1989 році СПТУ №2, з 24.10.1989 року по 08.10.1991 рік проходив строкову службу у збройних силах.
Відповідно до інформації, наданої ГУДМС України в м. Києві за вихідним номером 3.1/26286 від 23.11.2017 року встановлено, що згідно листка вибуття ОСОБА_2 , прибув до м. Києва в січні 1992 року з армії, а 28.05.1994 року - документований загальногромадянським закордонним паспортом серії НОМЕР_4 .
В подальшому, 20.07.1996 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виїзд на постійне проживання до Держави Ізраїль, який він отримав 07.04.1997.
14.10.2000 року ОСОБА_2 оформив повернення на постійне місце проживання в Україну та на підставі п. 22 Розділу 3 Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженої Наказом МВС України від 17.08.1994 року № 316, отримав в Автозаводському РВ Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 на підставі паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 .
03.09.2016р. Автозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області Вигодського С .В. документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 натомість втраченого паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 
Позивач 05.05.2017 звернулася до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області із заявою про внесення змін до: актового запису про шлюб №924 від 03.10.2003, складеного Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, а саме: виправити громадянство чоловіка з "громадянин України" на "громадянин Держави Ізраїль"; актового запису про народження №1035 від 05.10.2004, складеного Автозаводським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, а саме: виправити громадянство чоловіка з "громадянин України" на "громадянин Держави Ізраїль". 
За результатом розгляду заяви позивача 17.05.2017 відповідачем надано лист, яким фактично відмовлено у внесенні змін до актових записів цивільного стану у зв`язку із відсутністю в органів РАЦС повноважень змінювати національність, а лише виправляти відомості, у разі виявлення помилково внесених.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
Відповідно до частини першої-четвертої статті 9 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон № 2398-VI) державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. 
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. 
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. 
Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.
Згідно з частинами першою - четвертою статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису.
Згідно з частиною п`ятою статті 9 Закону № 2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. 
Відповідно до пункту 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5  (далі - Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до пункту 2.1 Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред`явленні паспорта або паспортного документа.
За пунктом 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні;      інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.
Відповідно до пункту 2.7 Правил № 96/5 на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.
За змістом пункту 2.13 Порядку підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: 2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до пункту 2.13.12. Порядку внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Спір у цій справі виник через відмову відповідача внести зміни до актових записів в частині національності чоловіка позивача.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
Велика Палата Верховного Суду у справі (№ 807/45/17), фактичні обставини якої подібні до цієї, висловила правову позицію щодо підсудності справ цієї категорії. 
З посиланням на наведені норми законодавства, а також на частини першу, другу статті 16 Цивільного кодексу України Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 січня 2019 року № 11-927апп18 зазначила, що позов про зобов`язання внести зміни до актового запису спрямований на захист права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 Цивільного кодексу України) на відображення в актовому записі щодо свого народження інформації про належність батька до польської національності, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.
За змістом правового висновку Великої Палати Верховного Суду, ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, а також з огляду на те, що позивач, подавши цей позов, не просив визнати неправомірними дії відповідача, а мав намір вирішити питання про внесення змін щодо національності чоловіка в уже існуючий актовий запис, то спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Аналогічну правову позицію викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.
Відповідно до частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. 
Згідно з частиною першою статті 239 КАС якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд зобов`язаний роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
З урахуванням наведеного, а також зважаючи на правозастосовну практику Великої Палати Верховного Суду, судові рішення у цій справі підлягають скасуванню із закриттям провадженням у справі. 
Керуючись статтями 3, 238, 341, 344, 349, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ :
Касаційну ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017  скасувати і закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. 
Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується. 

Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко

Судді                                                                                          Н.А. Данилевич          

                                                                                          Н.В. Шевцова