ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року 
м. Київ

Справа №  925/550/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т.   Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:
прокурор - не з`явився
позивач - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області 
представник позивача - Пилипас І.   Я.
відповідач-1 - Колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець"
представник відповідача-1 - Сидорук К.   М.
відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра-2014"
представник відповідача-2 - Патрікєєва І.   В.

розглянув у судовому засіданні касаційні скарги Заступника прокурора Черкаської області та Головного управління Держгеокадстру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 (суддя Кучеренко О.   І.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 (головуючий суддя Агрикова О.   В., судді Чорногуз М.   Г., Михальська   Ю.   Б.) у справі за позовом Керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадстру у Черкаській області до Колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець", Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-2014" про визнання недійсним договору та зобов`язання звільнити земельні ділянки, 

1.          Короткий зміст позовних вимог
1.1.          29.05.2018 Керівник Уманської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - Позивач) звернувся до Колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" (далі - Відповідач-1, Підприємство) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-2014" (далі - Відповідач-2, Товариство) з позовом про визнання недійсним договору про спільний обробіток земельних ділянок площею 1834,0411 га, укладений 23.09.2014 між Відповідачами, та зобов`язання звільнити земельні ділянки загальною площею 1834,0411 га (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 26.07.2018 №   6439вих18).
1.2.          Позовна заява мотивована тим, що укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором оренди землі, оскільки за його умовами право, передбачене частиною першою статті 95 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), використовується не землекористувачем, отже цей правочин вчинений з метою приховання іншого правочину (удаваний правочин), тому Договір та додаткова угода до нього не відповідають вимогам статей 92, 95 ЗК України. Крім того, розпорядником земельної ділянки, переданої у постійне користування Відповідачу-1 є Позивач, який не приймав рішення щодо надання землі Відповідачу-2, а відповідне право у Відповідача-1 відсутнє. Договір не містить істотних умов, передбачених чинним законодавством для договору оренди землі, а також не відповідає типовій формі договору оренди землі, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №   220.

2.          Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1.          27.09.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2019, яким у позові відмовив повністю.
2.2.          Прийняті у справі судові рішення мотивовані тим, що погодження щодо укладення Договору з Відповідачем-2 було надано Міністерством аграрної політики та продовольства України, до сфери управління якого передано Дослідне підприємство "Ягубець". Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, оскільки його умовами передбачено домовленості про спільний обробіток землі, що передбачає двосторонню участь у такому обробітку, Договір містить всі істотні ознаки, притаманні договору про спільну діяльність та не містить у собі приховування іншого правочину, зокрема договору оренди землі. При цьому внаслідок укладення Договору не відбулось фактичної передачі земельних ділянок, що є обов`язковим для договору оренди, доказів іншого не надано. 

3.          Короткий зміст вимог касаційних скарг
3.1.          Прокурор (Скаржник-1) подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов про визнання недійсним Договору та звільнення землі.
3.2.          Позивач (Скаржник-2) подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

4.          Доводи Скаржника-1, викладені у касаційній скарзі
4.1.          Суди не дослідили питання дійсної спрямованості волі сторін при укладенні спірного Договору, що призвело до хибних висновків щодо його правової природи.
4.2.             Внаслідок укладення Договору Відповідач-2 всупереч вимогам чинного земельного законодавства отримав у користування 1834,0411 га землі державної власності, чим порушено інтереси держави в особі Позивача, оскільки надання земель державної форми власності у користування за відсутності зареєстрованого договору оренди землі призводить до необлікованого використання земель та, у свою чергу, сприяє тінізації аграрного сектору економіки у зв`язку з уникненням процедури отримання землі в оренду через земельні торги відповідно до статті 134 ЗК України, що має наслідком втрату з боку держави контролю над процесами оренди земельних угідь і виробництва сільськогосподарської продукції в Україні. Висновків щодо наявності підстав для захисту у суді інтересів держави в аналогічних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 17.01.2019 у справі №   923/241/18.
5.          Доводи Скаржника-2, викладені у касаційній скарзі
5.1.          У зв`язку з неправильним застосуванням норм статей 235, 792, 1130, 1131 ЦК України, статей 13, 15, 16 Закону України "Про оренду землі" суди попередніх інстанцій неправильно встановили правову природу спірного договору, оскільки цей договір не містить вартості внеску Відповідача-1 у спільну діяльність, сторони договору не ідентифікували майно, яке передається для спільної діяльності, не обумовили його правовий статус, не визначили оцінку вкладів кожної сторони, що унеможливлює розподіл спільних витрат та збитків, а також прибутку учасників від такої діяльності, який відповідно до статті 1139 ЦК України розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільну діяльність, про що також зазначено у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №   915/166/17, від у справі № 916/937/17.
5.2.             Умови спірного Договору відповідають умовам договору оренди землі, а характер взаємних прав та обов`язків сторін свідчить про те, що фактично між сторонами склались відносини, притаманні для договорів оренди землі, однак судами не було застосовано до спірних правовідносин норми, які регулюють відносини щодо оренди землі, як того вимагає частина друга статті 235 ЦК України.
5.3.            Договір, укладений сторонами, містить істотні умови договору оренди землі, передбачені статтею 15 Закону України "Про оренду землі".
5.4.            Судами не перевірено дотримання статей 203, 215 ЦК України при укладенні спірного Договору та не відображено у рішенні судів норм матеріального права, з яких слідує, що Договір є дійсним, в момент укладення Договору сторонами дотримано вимог частин першої - шостої статті 203 ЦК України, в тому числі не визначено, на підставі яких норм матеріального права вбачається, що державне підприємство набуло необхідного обсягу дієздатності та повноважень на укладення Договору про спільний обробіток земельних ділянок від імені власника - держави.
5.5.             Суди не застосували до спірних правовідносин статті 116, 123, 126, 127, 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), в результаті чого без належних на те правових підстав дійшли висновку про те, що Відповідач-1 є законним землекористувачем землями державної власності у порядку правонаступництва ДП "СГП "Ягубець" згідно з статтями 104, 108 ЦК України, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів про передачу земельних ділянок.
5.6.            Рішення органу виконавчої влади про надання 23 земельних ділянок у постійне користування Відповідачу-1 відсутнє, реєстрація права постійного користування на 23 земельні ділянки за ним відповідно до статей 125, 126 ЗК України проведена не була, тому висновки судів попередніх інстанцій про те, що Відповідач-1 є законним постійним користувачем земельних ділянок не відповідають дійсним обставинам справи і суперечать зазначеним статтям.

6.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
6.1.          21.03.2019 Відповідач-1 подав відзив на касаційну скаргу Прокурора, в якому просить скаргу залишити без задоволення, прийняті у справі судові рішення залишити без змін.
6.2.           Вважає, що викладені в касаційній скарзі доводи безпідставні, необґрунтовані та такі, що базуються на припущеннях, а прийняті у справі судові рішення обґрунтовані, законні та ухвалені на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи.
6.3.            25.04.2019 Відповідач-1 подав відзив на касаційну скаргу Позивача, в якому просить залишити в силі прийняті у справі судові рішення, касаційну скаргу залишити без задоволення.
6.4.          Зазначає, що між Відповідачами було досягнуто домовленість про спільний обробіток землі, що передбачає двосторонню участь у такому обробітку і Відповідач-1, в свою чергу, бере активну участь в обробітку земельних ділянок, як за допомогою технічних засобів, так і за участі трудового колективу Відповідача-1. 

7.          Встановлені судами обставини
7.1.          Рішенням Ягубецької сільської ради народних депутатів від 25.02.1994 №3 Елітно-насінницькому радгоспу "Ягубець" видано державний акт на право постійного користування землею (серія ЧР 16-6 ) площею 2598,8 га.
7.2.          Наказом Української академії аграрних наук від 25.08.1998 № 28 змінено назву Елітно-насінницького радгоспу "Ягубець" на дослідне господарство "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, яке, 10.12.2004 на підставі наказу Української академії аграрних наук №447/94, передано у підпорядкування Міністерства аграрної політики України.
7.3.          Згідно з Розпорядженням Христинівської районної державної адміністрації від 25.05.2004 № 83 вказана земельна ділянка зменшена до 2116,27 га.
7.4.          Дослідне господарство "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва передане до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України спільним наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і Української академії аграрних наук від 10.12.2004 № 447/94 "Про передачу дослідних господарств Української академії аграрних наук до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України".
7.5.             Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.06.2005 № 294 дослідне господарство "Ягубець" перейменовано на державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець".
7.6.          У статуті державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" (затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №814 від 30.12.2011) зазначено, що підприємство засноване на державній власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є підзвітним йому. Вказане підприємство створено відповідно до наказу Міністерства аграрної політики від 29.06.2005 № 294 "Про перейменування дослідного господарства "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва".
7.7.          Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.12.2013 №777 функції управління майном державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" передано регіональному відділенню Фонду державного майна України по Черкаській області.
7.8.          30.01.2014 Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області зареєстровано право державної власності на 23 земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 1834,0411га в адміністративних межах Ягубецької сільської ради Христинівського району за межами населеного пункту, власником цих земельних ділянок згідно з наданими Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказано Головне управлінням Держземагентства у Черкаській області.
7.9.          23.09.2014 між державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" (сторона-1) та Відповідачем -2 (сторона-2) укладено договір про спільний обробіток земельних ділянок, відповідно до умов якого сторони домовилися про організацію спільного обробітку землі у сфері товарного сільськогосподарського виробництва для отримання прибутку у результаті господарських і комерційних заходів: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; вирощування інших однорічних та дворічних культур; допоміжна діяльність у рослинництві; сторони можуть надавати одна одній технологічну або організаційну допомогу (розділ 1 договору).
7.10.          Згідно з розділом 3 Договору сторона-1 зобов`язується надати сільськогосподарські угіддя у спільну діяльність, а саме поля (рілля) загальною площею 1834,0411 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебувають у постійному користуванні сторони-1, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; залучати працю найманих працівників (пункти 3.1.1, 3.1.2 Договору).
7.11.          Відповідно до розділу 4 Договору сторона-2 зобов`язується після підписання договору невідкладно приступити до здійснення господарської діяльності, передбаченої умовами договору; за рахунок власного вкладу залучати й використовувати для виконання умов договору необхідні матеріально-технічні ресурси (посівний матеріал, паливно-мастильні матеріали, добрива, засоби захисту рослин, тощо) та основні засоби (машини, механізми, а також залучати працю найманих працівників; забезпечувати господарську діяльність з реалізації сільськогосподарської продукції (виконання робіт, послуг), вести переговори з покупцями, а також залучати працю найманих робітників.
7.12.          Відповідно до розділу 6 Договору (вклади сторін) вкладом сторони-1 є земельні ділянки загальною площею 1834,0411 га, які перебувають у постійному користуванні державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець", що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (які додаються до договору). Земельні ділянки передаються для спільного обробітку разом з Відповідачем-2 відповідно до умов цього Договору, за домовленістю сторін доля вкладу сторони-1 складає 20% (пункти 6.1.1, 6.1.3 Договору). Вклад сторони-2 це грошові кошти у сумі 57280450,24 грн, за домовленістю сторін, доля сторони-2 складає 80% (пункти 6.2.1, 6.2.3 Договору).
7.13.          Згідно з пунктом 7.1 Договору сторони є власниками грошових та матеріальних цінностей, набутих у результаті спільного обробітку землі у пропорції: ДП "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" - 20%, Відповідач-2 - 80%. Сторони володіють грошовими та матеріальними цінностями, набутими в результаті спільного обробітку на підставі приватної власності.
7.14.          Відповідно до пункту 7.2 Договору вклади сторін не є спільною власністю, їх правовий статус залишається незмінним на весь час дії договору.
7.15.          За умовами пункту 8.2 Договору його сторонами досягнуто домовленості, що прибуток отриманий від спільного обробітку, підлягає наступному частковому розподілу: державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" - 20% прибутку, Відповідач-2 - 80% прибутку.
7.16.          Згідно з пунктом 13.6 Договору у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) однієї із сторін права та обов`язки за цим договором переходять до його правонаступника.
7.17.          Метою Договору є організація спільного обробітку землі у сфері товарного сільськогосподарського виробництва для отримання прибутку у результаті господарських і комерційних заходів. Для реалізації цієї мети умовами правочину було передбачено внесення обома сторонами відповідних вкладів: Відповідачем--1 - сільськогосподарських угідь загальною площею 1834,041, а Відповідачем-2 - грошових коштів у сумі 57 280 450,24 грн.
7.18.          25.08.2015 укладено додатковий договір, яким сторони домовились пункт 8.2 Договору доповнити наступним абзацом: за досягнутою домовленістю сторін прибуток, що отримують сторони від спільного обробітку у сільськогосподарському сезоні 2014 - 2015 років, підлягає наступному частковому розподілу: державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" - 50% прибутку, Відповідач-2 - 50% прибутку. 
7.19.          Згідно з листом заступника Міністра аграрної політики та продовольства України від 26.11.2014 №37-27-3-13/18132 (т. 2 а. с. 34) погоджено державному підприємству "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" укладення додаткового договору до Договору. Також, зі змісту листа вбачається, що Міністерством аграрної політики та продовольства України надано погодження щодо укладення Договору Відповідачем-2 листом від 26.09.2014 №37-27-3-13/14797.
7.20.          25.09.2015 регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області видано наказ від №7-АПК "Щодо приватизації державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубецьке".
7.21.          Наказами Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області було видано ряд наказів, пов`язаних з реорганізацією та передачею майна Відповідачу1.
7.22.          02.12.2015 видано наказ №11-АПК "Про затвердження плану приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець"; від 03.12.2015 № 12-АПК - державне підприємство перетворене у Колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець" та визнано правонаступником всіх майнових прав і зобов`язань державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець"; від 04.12.2015 №13-АПК - припинено юридичну особу державне підприємство "СГП "Ягубець" шляхом перетворення у Колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець"; від 04.12.2015 №14-АПК затверджено передавальний акт майна єдиного майнового комплексу державного підприємства до статутного капіталу Колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець"; від 26.02.2016 № 1-АПК завершено приватизацію державного підприємства Сільськогосподарське підприємство "Ягубець".
7.23.          Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 у справі №823/1619/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 та постановою Верховного Суду від 10.07.2018, задоволено повністю адміністративний позов Колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" до відділу Держгеокадастру у Христинівському районі Черкаської області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи Ягубецька сільська рада Христинівського району Черкаської області, регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області розглянути у визначені законом строки проект землеустрою щодо приватизації земель державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець", які розташовані в адміністративних межах Ягубецької сільської ради Христинівського району Черкаської області та погодити у передбачений законом спосіб. Судовими рішеннями було встановлено, що згідно з наказами ФДМУ державне підприємств "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець", було перетворено у КСП "Ягубець" та є його правонаступником з усіх майнових прав і зобов`язань.
8.          Позиція Верховного Суду
8.1.          Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
8.2.           Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків згідно з частиною другою наведеної статті.
8.3.           Правовідносини сторін у цій справі виникли з Договору, який просить визнати недійсним Прокурор в особі Позивача з тих підстав, що цей Договір за своєю правовою природою не є договором про спільну діяльність, а є договором оренди землі, оскільки за його умовами право, передбачене частиною першою статті 95 ЗК України, використовується не землекористувачем, тому цей правочин вчинений з метою приховання іншого правочину (удаваний правочин).
8.4.           Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків. (постанова ВС від 17.01.2019 у справі №   923/241/18).
8.5.          Відповідно до статті 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників. 
8.6.           При цьому за договором простого товариства, за частиною першою статті 1132 ЦК України, сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.
8.7.          Згідно з положеннями статті 1133 ЦК України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.
8.8.          Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
8.9.          Істотними умовами договору оренди землі, згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі", є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;  умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. 
8.10.          Таким чином, на відміну від договору про спільну діяльність договір оренди землі укладається на платній основі і для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей.
8.11.          Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, оскільки його умовами передбачено домовленості про спільний обробіток землі, що передбачає двосторонню участь у такому обробітку, Договір містить всі істотні ознаки, притаманні договору про спільну діяльність та не містить у собі приховування іншого правочину, зокрема договору оренди землі. А внаслідок укладення Договору не відбулось фактичної передачі земельних ділянок, що є обов`язковим для договору оренди, доказів іншого не надано. 
8.12.          Однією з кваліфікуючих ознак договору про спільну діяльність є здійснення його сторонами спільно певної діяльності для досягнення спільної обумовленої мети, що може здійснюватись як за об`єднання вкладів учасників, так і без об`єднання їх вкладів.
8.13.          Втім, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суди першої та апеляційної інстанції укладений сторонами Договір не дослідили та не з`ясували чи здійснювалась за цим Договором передача права користування земельною ділянкою, яка перебуває у Відповідача-1 на праві постійного користування, саме як вклад у спільну діяльність за Договором.
8.14.          Поряд з цим, згідно з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №   923/241/18, Державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки надавати третім особам земельну ділянку, тобто розпоряджатися нею, в тому числі шляхом надання в оренду чи в спільну діяльність, оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення даних функцій.
8.15.          Враховуючи наведене, висновки судів попередніх інстанцій є передчасними та прийнятими за неповного дослідження поданих сторонами доказів.
8.16.          Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
8.17.          З огляду на викладене, прийняті у справі рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції на новий розгляд, у зв`язку з чим касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.
8.18.          Під час нового розгляду судам необхідно врахувати наведене, з`ясувати усі істотні обставини справи, дослідивши надані учасниками справи докази, надати їм належну правову оцінку та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

9.          Судові витрати
9.1.          З огляду на те, що розгляд справи не завершено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційні скарги Заступника прокурора Черкаської області та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області задовольнити частково.
2.          Рішення Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 у справі №   925/550/18 скасувати. Справу направити на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      К. М. Пільков

Судді                                                                                          Т.   Б.   Дроботова

                                                                                          Ю. Я. Чумак