Постанова
Іменем  України 
 
08 серпня 2019 року
м. Київ
 
справа № 242/5460/16-ц
провадження № 61-41062св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю.,                     Курило В. П.,
 
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 , 
відповідачі: Державне підприємство «Селидіввугілля», Головне управління Держпраці у Донецькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Первинна профспілкова організація працівників вугільної промисловості України відокремленого підрозділу «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на постанову Апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2018 року у складі колегії суддів: Корчистої О. І., Дундар І. О., Тимченко О. О.,

ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                      Державного підприємства «Селидіввугілля»(далі - ДП «Селидіввугілля»), Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - ГУ Держпраці), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі -  Управління ВД ФСС України в Донецькій області), Первинної профспілкової організації працівників вугільної промисловості України відокремленого підрозділу «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» (далі - ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля») про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом.
 
Позовна заява мотивована тим, що 02 червня 2016 року під час виконання трудових обов`язків гірника очисного забою ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з ним стався нещасний випадок на виробництв -  під час виконання робіт у верхній ніші 1 «біс» північної лави пласта І1 похилу № 2 під час виконання робіт з підривки верхнього привода конвеєра КСД-27 верхньої ніші за допомогою відбійного молотка раптово сталося випадіння породи з покрівлі виробки. Шматок породи, що випав, вдарив його по зовнішній стороні правої руки внаслідок чого він отримав травму ІІІ п`ясної кістки правої кисті.
 
02 червня 2016 року після відвідування лікарні ОСОБА_1 звернувся із заявою до адміністрації шахти про розслідування нещасного випадку невиробничого характеру, не розуміючи наслідки такого звернення.                             За результатами його звернення комісією шахти був складений акт за формою НТ № 189 від 06 червня 2016 року.
 
12 вересня 2016 року ОСОБА_1  звернувся до адміністрації шахти                         з приводу розслідування нещасного випадку, що стався з ним 02 червня                2016 року та складання акта за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві. 10 жовтня 2016 року позивачу видано акт за формою Н-5,                      в якому було встановлено, що вказаний нещасний випадок не пов`язаний                 із виробництвом.
 
Позивач зазначає, що враховуючи те, що нещасний випадок на виробництві стався з ним під час виконання робіт у верхній ніші 1 «біс» північної лави пласта І1 похилу № 2, відповідно до пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві такий випадок належить до обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний із виробництвом. 
 
На підставі викладеного, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив встановити факт нещасного випадку, який відбувся 02 червня 2016 року на ВП «Шахті 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» по факту травмування ним, як такий, що пов`язаний з виробництвом; визнати рішення комісії, утвореної наказом від 13 лютого 2017 року № 41 ДП «Селидіввугілля», що міститься в пункті 6 Акта проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02 червня 2016 року на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська», затвердженого в.о. генерального директора ДП «Селидіввугілля» 29 березня 2017 року необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню; зобов`язати                                    ДП «Селидіввугілля» скласти та надати позивачу акт про розслідування за формою Н-5 та акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1,                      в зв`язку з отриманням позивачем травми на виробництві 02 червня                     2016 року.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 17 січня 2018 року (у складі судді Грідяєвої М. В.) у задоволенні позову відмовлено. 
 
Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що лише комісія з розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти. При цьому, потерпілий у разі незгоди із змістом акта чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду. Крім того, зазначив, що саме до компетенції комісії з розслідування нещасного випадку, відносяться вимоги про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом та зобов`язання скласти акти форми Н-5 та Н-1.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення у справі, яким позовні вимоги задоволено.
 
Визнано нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 02 червня                  2016 року під час виконання трудових обов`язків на «Шахті «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», таким, що пов`язаний з виробництвом.
 
Визнано недійсним та скасовано акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 02 червня 2016 року за формою Н-5, затверджений в.о. генерального директора ДП «Селидіввугілля» 29 березня 2017 року.
 
Зобов`язано ДП «Селидіввугілля» скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 02 червня 2016 року за формою Н-5 та акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, який стався з ОСОБА_1 02 червня 2016 року під час виконання ним трудових обов`язків.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що розслідуванням нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 02 червня 2016 року, допущено з порушенням пункту 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, та не з`ясовано обставини і причини нещасного випадку, не досліджено первинну медичну документацію, не надано оцінку поясненням свідків події, тому наявні правові підстави для визнання акта за формою Н-5 недійсним та для його скасування.
 
Апеляційний суд, установивши, що позивач надав належні та допустимі докази того, що травму він отримав у робочий час під час перебування на робочому місці при виконанні трудових обов`язків в інтересах «Шахти 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидівугілля», дійшов висновку, що нещасний випадок, який стався з позивачем 02 червня 2016 року о 06 год. 00 хв. є таким, що пов`язаний з виробництвом.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У липні 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області подало до Верховного Суду, касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, не мав права перебирати на себе права та обов`язки комісії з розслідування нещасного випадку. 
 
Вважає, що при розслідуванні нещасного випадку, який стався з                         ОСОБА_1 02 червня 2016 року, комісія шахти в акті зробила обґрунтований висновок про те, що цей нещасний випадок не можна вважати пов`язаним з виробництвом, оскільки у даному випадку відсутні докази травмування ОСОБА_1 саме в умовах виробництва. У зв`язку з наведеним, суди дійшли до невірного висновку про те, що нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1 є таким що пов`язаний з виробництвом.
 
Доводи інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що вимоги про зобов`язання скласти акт за формою Н-1 розглядається разом з вимогами про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом. Відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом комісія зобов`язана скласти у п`яти примірниках акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції                     у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.
 
27 червня 2019 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду у складі колегії суддів Коротенка Є. В. (суддя-доповідач),                         Зайцева А. Ю.,  Курило В. П.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд встановив, що 02 червня 2016 року ОСОБА_1 отримав травму руки, про що Комунальною лікувально-профілактичною установою Новогро-дівською центральною міською лікарнею, складено повідомлення про травмування невиробничого характеру від 02 червня 2016 року.
 
12 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до адміністрації шахти з заявою про розслідування нещасного випадку, який стався з ним 02 червня 2016 року о 06 год. 00 хв. у верхній ніші 1 біс північної лави пласта І1похилу № 2.
 
Наказом ВП «Шахти 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидівугілля» від 12 вересня 2016 року утворена комісія з проведення розслідування нещасного випадку, яка в акті форми Н-5 від 10 жовтня 2016 року про проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 02 червня 2016 року о 06 год. 00 хв., встановила: зі слів ОСОБА_1 нещасний випадок стався з ним під час виконання робіт з підривки верхнього привода конвеєра КСД-27 верхньої ніші за допомогою відбійного молотка раптово сталося випадіння породи з покрівлі виробітки. Випавший шматок породи вдарив ОСОБА_1 по зовнішній стороні правої руки, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав травму 3 п`ясної кістки правої кісті. ОСОБА_1 у здравпункт шахти не звертався, керівництво дільниці про нещасний випадок не повідомив, після звернення із заявою від 02 червня 2016 року ОСОБА_1 про розслідування нещасного випадку невиробничого характеру.
 
З приводу травми було складено акт за формою НТ № 189 від 06 липня                   2016 року. Комісія прийшла до висновку, що цей нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом і не підлягає обліку у встановленому порядку на ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидівугілля», у зв`язку із цим                           не складається акт за формою Н-1, документального підтвердження факту виробничої травми не існує, не виявляється можливим відновити причинно-наслідковий зв`язок отриманої травми і ідентифікувати її як виробничу.
 
На підставі скарги ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу гірничотехнічного нагляду у Селидівському регіоні 13 лютого 2017 року видано припис, яким рекомендовано провести додаткове розслідування нещасного випадку комісією ДП «Селидіввугілля».
 
Наказом ДП «Селидіввугілля» від 16 лютого 2017 року створена комісія                    з розслідування нещасного випадку, що трапився 02 червня 2016 року                       з ОСОБА_1 , яка провела розслідування, за результатами якого склала акт форми Н-5 від 29 березня 2017 року про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02 червня 2016 року о 06. год. 00 хв.,                         за висновками якої цей нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом і не підлягає обліку у встановленому порядку на ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», на нього не складається акт за формою Н-1, документального підтвердження факту виробничої травми не існує.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі -  Порядок).
 
Згідно із пунктом 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше.
 
Відповідно до пункту 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення, зокрема, з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, а також вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. У разі, коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.
 
Пунктом 15 Порядку передбачено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, серед іншого, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до його трудових (посадових) обов`язків, зокрема із запобігання виникненню аварій або рятування людей та майна підприємства, будь-які дії за дорученням роботодавця.
 
Установлено та підтверджено копіями медичних документів позивача, що ОСОБА_1 з 02 червня 2016 року тривалий час знаходився на лікуванні з діагнозом: закритий перелом 3 п`ясної кістки правої кісті.
 
На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами,                               з урахуванням встановлених обставин, суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановив, що розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 02 червня 2016 року, допущено з порушенням пункту 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. Зокрема, не з`ясовано обставини і причини нещасного випадку, не досліджено первинну медичну документацію, не надано оцінку поясненням свідків події. 
 
При таких обставинах апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання акта за формою Н-5 недійсним та  його скасування.
 
При цьому, апеляційним судом установлено, що наданими позивачем доказами підтверджено, що травму ОСОБА_1 отримав в робочий час при виконанні трудових обов`язків. Зокрема, допитані у судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили отримання травми ОСОБА_1 02 червня 2016 року саме під час виконання трудових обов`язків.
 
Відповідно до вимог вказаного Порядку у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний із виробництвом, комісія зобов`язана скласти у п`яти примірниках акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1.
 
Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновком апеляційного суду, який застосував положення Закону України «Про охорону праці», Порядку, правильно встановив правовідносини, що виникли між сторонами, дав їм належну правову оцінку та дійшов правильного висновку, про те, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 , є таким, що пов`язаний із виробництвом, а тому задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.
 
Доводи касаційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про те, що суд перебрав на себе права та обов`язки комісії з розслідування нещасного випадку, є безпідставними та спростовується наступним.
 
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
 
За змістом статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси                      у спосіб, визначений законами України.
 
Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці», пункту                           10 Порядку, роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію                  з розслідування нещасного випадку. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.
 
У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси,                       зі змістом акта за формою Н-5 або формою НПВ чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду.
 
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною                            у постанові Верховного Суду України в постанові від 17 квітня 2013 року                  у справі № 6-29цс13. 
 
Апеляційним судом установлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 фактично зводилися до оспорювання рішення комісії з розслідування нещасного випадку, яке міститься в затвердженому акті за формою Н-5, складеному за наслідками повторного розслідування нещасного випадку, що трапився з потерпілим у червні 2016 року, та зобов`язання роботодавця скласти акт за формою Н-1. Такі вимоги підлягають розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.
 
Інші доводи касаційної скарги відповідача не впливають на правильність судового рішення, не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду  без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
За змістом частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
 
Враховуючи те, що касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області підлягає залишенню без задоволення, відповідно до положень частини третьої статті 436 ЦПК України Верховних Суд поновлює виконання постанови Апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2018 року. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області залишити без задоволення.
 
Постанову Апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2018 року залишити без змін.
 
Поновити виконання постанови Апеляційного суду Донецької області                     від 14 червня 2018 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                            Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило