ф
ПОСТАНОВА
Іменем України

06 червня 2019 року 
Київ
справа №804/2297/17
адміністративне провадження №К/9901/45412/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровскій області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду в складі судді Боженко Н.В. від 18.05.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А. від 14.08.2017 у справі №804/2297/17 за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровскій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинський термінал"    про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпродзержинський термінал» (далі - відповідач, ТОВ «Дніпродзержинський термінал»), в якому просила зобов`язати відповідача допустити посадових осіб Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до проведення планового заходу державного нагляду (контролю).
В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що відповідачем протиправно двічі не допущено посадових осіб до проведення планової перевірки, призначеної наказом №90-П від 06.02.2017.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.
В касаційній скарзі Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування касаційної скарги вказує, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає повноваженням, які передбачені у нормах права, а відтак, передбачає право на адміністративний позов.
У ході розгляду справи судами встановлено, що на виконання плану заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства ДЕІ у Дніпропетровській області на 1 квартал 2017 року видано наказ №90-П від 06.02.2017, направлення №4-764-8-3 від 06.02.2017 та повідомлення про проведення планової перевірки №4-300-8-3 від 20.01.2017 для проведення в період з 20.02.2017 по 03.03.2017 планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Дніпродзержинський термінал».
20 лютого 2017 року позивачем здійснено виїзд на місце розташування суб`єкта господарювання, однак державних інспекторів до проведення перевірки допущено не було, про що складено акт про відмову в проведенні перевірки від 20 лютого 2017 року, який 20.02.2017 було направлено відповідачу, згідно наданої до суду копії фіскального чеку. 
У зв`язку з недопущенням держінспекторів до проведення перевірки позивач звернувся до Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про перешкоджання у проведенні перевірки, про що в матеріалах справи міститься копія талону-повідомлення №79 від 20.02.2017 про прийняття заяви №2794 від 20.02.2017.
22 лютого 2017 року Держекоінспекцією здійснено повторний виїзд за місцем розташуванням відповідача, однак вдруге інспекторів не було допущено до перевірки. Позивач повторно звернувся до Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про перешкоджання у проведенні перевірки, про що в матеріалах справи міститься копія талону-повідомлення №85 від 22.02.2017 про прийняття заяви №2924 від 22.02.2017. В зв`язку з недопущенням до проведення перевірки було складено акт про відмову в проведенні перевірки від 22 лютого 2017 року, який направлено відповідачу 22.02.2017, згідно наданого до суду копії фіскального чеку.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду із вимогами щодо ухвалення судового рішення про зобов`язання допустити до проведення планового заходу державного нагляду (контролю) посадових осіб Державної екологічної інспекції у Дніпропетровскій області.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1-2    статті 2 КАС    у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності    Конституцією    чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
За п. 8 ч. 1    статті 3 КАС    позивачем вважається особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Згідно із ч. 3    статті 6 цього Кодексу    суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених    Конституцією    та законами України.
Положеннями пункту 3 Положення передбачено, що основними завданнями Держекоінспекції є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об`єктів природно-заповітного фонду за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів, транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.
Для виконання покладених на неї завдань Держекоінспекція має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати їх за результатами обов`язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах (пункт 6 Положення).
Відповідно до частини першої статті 8     Закону № 877-V     орган державного нагляду (контролю), одним з яких й є Держекоінспеція, в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: <…>; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); <…>; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Обов`язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) за умови дотримання державного нагляду (контролю) випливає зі змісту ст.. 11 Закону № 877-V.
За статтею 10     цього Закону     суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього      Закону; суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом, та за інших передбачених цією статтею умов.
Наведені нормативні положення на рівні закону визначають правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), передбачають право, умови та підстави суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), але не встановлюють і не наділяють контролюючі органи повноваженнями звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов`язати суб`єкт господарювання допустити посадових осіб до здійснення функції державного контролю.
Відповідно до статті 12     Закону № 877-V     невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Згідно зі статтею 188-5    Кодексу України про адміністративне правопорушення за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на винних осіб накладається адміністративне стягнення.
Верховний Суд вже розглядав справу, в якій досліджувалися правовідносини щодо права Держекоінспекції на звернення до суду з позовом про зобов`язання підконтрольного суб`єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки (справа № 818/3764/15).
У постанові від 26.04.2018 за наслідками розгляду цієї справи Верховний Суд дійшов такого висновку:
У розумінні положень статей 8, 10, 11, 12 Закону №877-V, пункту 3 Положення, статей      2,      50 КАС      у разі відмови суб`єкта господарювання допустити Державну екологічну інспекцію України в особі її органів до здійснення державного контролю (нагляду), Державна екологічна інспекція України, її органи та/чи посадові особи не мають повноважень звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов`язати суб`єкта господарювання допустити посадових осіб інспекції до здійснення державного контролю. Передбачене у пункті 3 Положення повноваження виступати позивачем та відповідачем у судах не є тотожним поняттю (положенню) мати право (повноваження) на звернення до суду за захистом конкретного права, оскільки бути позивачем чи відповідачем у суді для органу державної влади означає насамперед мати право (повноваження) на здійснення дозволених йому нормативно визначених (приписаних) дій та рішень.
Суд не бачить підстав для відступлення від цього правового висновку.
Згідно із ч. 3      статті 6 КАС     суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених    Конституцією    та законами України. Звернення до суду є способом здійснення повноважень відповідного суб`єкта владних повноважень, під час якого суд здійснює попередній судовий контроль, перевіряючи наявність законних підстав для втручання суб`єкта владних повноважень (позивача), а отже запобігаючи можливим порушенням прав, свобод або законних інтересів фізичних або юридичних осіб. Звернення суб`єкта владних повноважень до суду не є способом захисту його прав чи інтересів, оскільки адміністративне судочинство має інше завдання.
Суб`єкт владних повноважень, який звертається до суду, повинен обґрунтувати підстави звернення та зазначити їх у позовній заяві. Відсутність цих відомостей свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.
У разі встановлення судом відповідних правових підстав для звернення до суду, прямо визначених у    Конституції або законах України, суд може відкрити провадження в адміністративній справі за позовом суб`єкта владних повноважень і вирішувати її по суті.
Судовий розгляд у справі за позовом суб`єкта владних повноважень, який подано до суду за відсутності необхідних передумов, не може призвести до виконання завдання адміністративного судочинства - захисту прав фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно, якщо суб`єкт владних повноважень звернувся до суду без передбачених законом підстав, і це з`ясовано судом на стадії відкриття провадження, то суд відмовляє у відкритті провадження, оскільки спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо ці обставини були з`ясовані судом після відкриття провадження, суд закриває провадження у справі. Розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції адміністративних судів та не належить до юрисдикції жодного іншого суду.
Відповідно до     ст. 354 КАС України     суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями    238, 240    цього    Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених    статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід задовольнити частково, а судові рішення скасувати та закрити провадження в адміністративній справі.
Керуючись ст.      343,      349,      350,      355,      356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року у справі №804/2297/17 скасувати.
Провадження у справі № 804/2297/17 закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик
Л.Л. Мороз 
 А.І. Рибачук ,
Судді Верховного Суду