ПОСТАНОВА
Іменем України

30 липня 2019 року 
Київ
справа №825/2618/13-а
адміністративне провадження №К/9901/6811/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шевцової Н.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року (головуючий суддя - Саприкіна І.В., судді - Кучма А.Ю., Межевич М.В.)
у справі № 825/2618/13-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, 
про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Короткий зміст спірних правовідносин.
1.          02 червня 2016 року Чернігівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області(далі - відповідач 1, Чернігівська ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області) та Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - відповідач 2, ГУ ДФС у Чернігівській області) звернулися до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ОСОБА_1 (далі - позивач, скаржник) на користь Чернігівської ОДПІ безпідставно одержані за виконавчим листом кошти в сумі 203470,57 грн.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції.
2.          Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року заяву Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задоволено. 
2.1.          Виконавчий лист від 03.11.2015 року по справі № 825/2618/13-а - визнано таким, що не підлягає виконанню.
2.2.          Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Хлібопекарська, 6, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 39558413) безпідставно одержані кошти в розмірі 203 470 (двісті три тисячі чотириста сімдесят) грн. 57 коп.
3.          Задовольняючи заяву суд апеляційної інстанції виходив з того, що виконавчий лист у справі було видано на виконання судового рішення, яке скасоване, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
4.          13 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року.
5.          В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви відповідачів. 
6.          В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що судді, які брали участь у вирішенні заяви в суді апеляційної інстанції не мотивували свою участь 22.06.2016 в новому її розгляді після скасування постанови суду апеляційної інстанції від 21.10.2015. Також скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції не повідомив його належним чином про розгляд заяви відповідачів, оскільки повістку про судове засідання, що відбудеться 22.06.2016, ОСОБА_1 отримав лише 21.06.2016, а не за три дні до судового засідання, як це передбачено процесуальним законодавством. Тому, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини вказує, що дане процесуальне порушення є також порушенням статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод в частині наявності можливості бути поінформованим і коментувати зауваження та докази, представлені протилежною стороною. Також скаржник зазначає, що обставина щодо скасування рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист, не входить до переліку підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які передбачені ст. 259 КАС України. Крім того, позивач вказує, що судом апеляційної інстанції неправильно визначено норму закону, яка підлягає застосуванню до наслідків скасування судового рішення про стягнення заробітку. Так, на думку ОСОБА_1 , в даних спірних правовідносинах повинні бути застосовані норми статті 266 КАС України, що регулюють особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ, а не статті 259 КАС України. Тому, з врахуванням приписів статті 266 КАС України, відповідачам слід було відмовити у задоволенні заяви, оскільки поворот виконання постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання допускається лише у виключних випадках - якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Зважаючи на відсутність доказів про наявність даних фактів, підстави для задоволення заяви відповідачів відсутні.  
7.          17 серпня 2016 року відповідачами подано заперечення на зазначену касаційну скаргу, в яких вони вважають необґрунтованими мотиви та припущення, викладені у скарзі. Відтак, просять касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін .

8.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 липня 2016 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.

9.          Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року вказану касаційну скаргу призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 

10.          Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.07.2015, позов задоволено частково: стягнуто з Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 111 875,28 грн. В решті позову відмовлено.
11.          Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 та ГУ ДФС у Чернігівській області подали апеляційні скарги про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції. При цьому, позивач просив постановити нову про задоволенні позову в повному обсязі, а відповідач - про його відмову.
12.          Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року змінено рішення суду першої інстанції та стягнуто з Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 207 383 грн. 33 коп. за вирахуванням обов`язкових платежів.

13.          На виконання вищезазначеного рішення було видано виконавчий лист від 03.11.2015 року. Листом УДКС України у Чернігівському районі Чернігівської області від 30.12.2015 року № 0102-09/1005 повідомлено про повне виконання виконавчого листа. Сплата на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 203 470,57 грн. підтверджується також меморіальним ордером від 25.12.2015 року № 33.
14.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2016 року № К/800/46814/15 (К/800/47108/15) скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
15.          Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.          Пункт 1 частини 2 статті 129 Конституції України: основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
17.          Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
18.          Частина 1 статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС): усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.
19.          Частина 1 статті 49 КАС: особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов`язки.
20.          Пункт 1 частини 3 статті 49 КАС: особи, які беруть участь у справі, мають право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.
21.          Частина 1 статті 35 КАС: <…> повістка вручається під розписку <…>. 
22.          Частина 3 статті 35 КАС: <…> повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді <…>.
23.          Пункт 2 частини 1 статті 128 КАС: суд відкладає розгляд справи в разі неприбуття у судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
24.          Частина 2 статті 259 КАС: суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.
25.          Частина 4 статті 259 КАС: суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.
26.          Частина 3 статті 259 КАС: <…> суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неприбуття у судове засідання стягувача і боржника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду <…>.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
27.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
28.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
30.          З матеріалів справи вбачається, що, про судовий розгляд заяви відповідачів про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, який відбувся 22.06.2016, позивач був повідомлений повісткою повідомленням від 13.06.2016 (а.с. 125, т.4). 

31.          Водночас, вказану повістку позивач отримав 21.06.2016, тобто за 1 день до судового засідання. В цей же день, скаржник був повідомлений помічником судді про судовий розгляд заяви засобами телефонного зв`язку, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою (а.с. 130, т.4).
32.          Суд зазначає, що обов`язковість повідомлення стягувача та боржника про розгляд в судовому засіданні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначена ч.3 ст. 259 КАС. Розгляд вказаної заяви за відсутності будь - якої з сторін можливий лише за однієї умови - належним чином повідомлення про розгляд справи кожного з них. 
33.          Суд зауважує, що частиною 3 статті 35 КАС України (в редакції до 15.12.2017), передбачений граничний термін вручення повістки сторонам, а саме - не пізніше,ніж за 3 дні до судового засідання, що в розумінні КАС України, є належним повідомленням учасників справи.
34.          Наслідки ж недотримання строків, визначених ч. 3 ст. 35 КАС (в редакції до 15.12.2017), є підставою стверджувати про неналежне повідомлення сторони, що слугуватиме причиною відкладення судом розгляду справи, відповідно до ст. 128 КАС України (в редакції до 15.12.2017). 
35.          Суд зауважує, що законодавцем передбачено не альтернативне право, а імперативний обов`язок суду відкласти розгляд справи в разі неприбуття у судове засідання позивача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового розгляду.
36.          Суд зазначає, що неповідомлення належним чином позивача по справі та проведення судового розгляду заяви без його участі, є перешкодою для справедливого та об`єктивного судового розгляду з дотримання гарантованих процесуальним законодавством прав щодо своєчасної обізнаності про час та дату судового засідання.
37.          Колегія суддів касаційної інстанції зауважує, що вказане порушення норм процесуального права є також і недотриманням приписів ст. 129 Конституції України в частині рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. 
38.          Принцип рівності був неодноразово застосований і у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, у справі «Стрижак проти України» заява N 72269/01, рішення від 08 листопада 2005 року, Суд зазначив, що незабезпечення достатньою мірою усіх заходів повідомлення сторони справи - позбавляє можливості останню подавати свої аргументи у справі.
39.          У справі «Надточій проти України», заява № 7460/03, рішення від 15.05.2008, Суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

40.          У справі «Созонов та інша проти України», заява № 29446/12 та 11 інших заяв, рішення від 08.11.2018, <…> Суд нагадує, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було проінформовано про цей факт. Може тому на національні суди покладено обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення <…>.
41.          Таким чином, розглянувши справу за відсутності скаржника, суд апеляційної інстанції позбавив його права на судовий захист, не дослідив належним чином його доводи.

42.          Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
43.          Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
44.          Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до порушення гарантованих та передбачених процесуальних законодавством прав скаржника.
45.          Керуючись статтями 341,  ч. 4 ст. 343,   п.2 ч.1.ст.349, п.3 ч.3 ст.353,   355, 356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
46.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
47.          Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року - скасувати.
48.          Справу № 825/2618/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд заяви Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області і Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
49.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                           В. М. Бевзенко 
                                                                                          Н.В. Шевцова