Постанова
Іменем України
 
01 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 513/1275/14-ц
провадження № 61-22420св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2017 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Артеменка І. А., Черевка П. М., 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з нього на свою користь 53 599,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 27 липня 2013 року приблизно о 07.45 год. на 124 км+240 м автодороги Одеса-Рені в с. Михайлівка Саратського району Одеської області з вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Cherу, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача та автомобілем марки Mersedes Benz, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження. Сума у відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана пошкодженням автомобіля, як вказує позивач, становить 48 548,00 грн. 
Постановою Саратського районного суду Одеської області від 02 червня 2014 року провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 18 березня 2015 року приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») залучено до участі у справі як співвідповідача.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово уточнював свої позовні вимоги і остаточно просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 липня 2013 року на 124 км+240 м автодороги Одеса-Рені; поновити пропущений ним з поважних причин строк для звернення до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» щодо виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь страхове відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в загальній сумі 69 902,22 грн; стягнути з ОСОБА_2 на його користь у відшкодування моральної шкоди з урахуванням індексу інфляції - 13 349,00 грн, витрати на правову допомогу з урахуванням індексу інфляції в загальній сумі 5 186,00 грн та судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 08 липня 2016 року позов задоволено частково. Визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн та судові витрати в сумі 400,35 грн, а всього - 5 400,35 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди - 48 548,00 грн та судові витрати в сумі 3 886,13 грн, а всього 52 434,13 грн.
У задоволенні решти позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що строк звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування позивач пропустив з поважних причин, шкода завдана позивачу з вини відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а тому відмова ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованою.
Відмовляючи у стягненні з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» індексу інфляції та 3 % річних, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не прострочив виконання зобов`язань, встановлених договором страхування.
При визначенні розміру грошової компенсації завданої моральної шкоди, суд врахував ступінь вини відповідачаОСОБА_2 , який вчинив дорожньо-транспортну пригоду з необережності, а також характер, обсяг, глибину та тривалість завданих позивачу моральних страждань, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позбавлений можливості користуватися належним йому автомобілем, звертався до суду за захистом своїх прав, на що витрачав свій час, що змінило його звичайний спосіб життя, спричинило певні незручності.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2017 року рішення Саратського районного суду Одеської області від 08 липня 2016 року скасовано в частині задоволення позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у повному обсязі.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач не звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування протягом річного строку, а тому страхова компанія обґрунтовано відмовила у виплаті страхового відшкодування.
В апеляційному порядку рішення суду першої інстанції ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» оскаржила в частині вимог до страхової компанії.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось і в апеляційному порядку не переглядалось.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У березні 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою та просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано не погодився із наявністю правовідносин між ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки вони виникли на підставі страхового полісу Заграничного В. В.
Крім того, особа, яка подала касаційну скаргу, зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно виходив з того, що заява про виплату страхового відшкодуванняне подавалась, оскільки її подання підтверджує наявність відповіді ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від 24 лютого 2015 року.
У квітні 2017 року до суду надійшли заперечення на касаційну скаргу, у якому ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін, оскільки судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що 27 липня 2013 року о 07.45 год. ОСОБА_1 їхав на автомобілі Chery, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Одеса-Рені. На 124 км автодороги, коли він виконував поворот ліворуч, в його автомобіль вдарив автомобіль Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Саратського районного суду Одеської області від 02 червня 2014 року провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею124 КУпАП.
Постановою Саратського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 була визнана незаконною бездіяльність посадових осіб Управління дорожньої автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - ДАІ ГУМВС України в Одеській області) щодо відмови у складанні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 ; зобов`язано посадових осіб ДАІ ГУМВС України в Одеській області скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 липня 2013 року на 120 км+240 м автодороги Одеса-Рені та надіслати його для розгляду в порядку, передбаченому статтею 276 КУпАП. Постанова набрала законної сили 16 листопада 2015 року.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Chery, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві власності.
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 21 липня 2014 року № 21 розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Chery, державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 03 липня 2014 року складав 48 548,00 грн.
Відповідно до полісу від 24 квітня 2013 року № АС/1068406 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 , страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну потерпілого - 50 000,00 грн; франшиза - 510,00 грн. Таким чином, ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого, складає 49 490,00 грн (50 000,00 грн - 510,00 грн). Забезпечений транспортний засіб - автомобіль Mersedes Benz, державний номерний знак НОМЕР_2 .
У виплаті страхового відшкодування позивачу відмовлено на підставі підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у зв`язку з пропущенням однорічного строку для подання заяви про страхове відшкодування, про що він повідомлений листом від 24 лютого 2015 року № 55.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Спірні правовідносини регулюються Законом № 1961-IV та главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України.
Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).
Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.
Такий висновок щодо застосування норм права висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/5293/16-ц (№ 14-310цс18).
Встановивши, що заява про страхове відшкодування впродовж одного року не подавалась, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про те, що в задоволенні позову до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» необхідно відмовити.
Крім того, ОСОБА_1 було обгрунтовано роз`яснено, що він не позбавлений права на звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 щодо стягнення матеріальної шкоди та доведених належними доказами судових витрат у справі.
Доводи касаційної скарги про наявність правовідносин між ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а також про те, що заява про виплату страхового відшкодуванняподавалась, є безпідставними та спростовуються встановленими у справі обставинами.
Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.
При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2017 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров
 
В. М. Сімоненко