ПОСТАНОВА
Іменем України

28 травня 2019 року 
Київ
справа №748/366/17
адміністративне провадження №К/9901/44351/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.02.2017 (суддя Криворученко Д.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 (головуючий суддя Грибан І.О.,судді: Беспалов О.О., Парінов А.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, у якому просила суд скасувати постанову від 25.01.2017 №25-07/2017 про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.02.2017, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції. Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області просить суд скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій і прийняти у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права. Відповідач вважає, що судами надана невірна оцінка обставинам у справі та зроблено передчасний висновок щодо пропуску строку для накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства з фінансових питань. Як вказує позивач, дії ОСОБА_1 щодо внесення неправдивих даних до фінансової звітності є триваючим правопорушенням. Таким чином, на думку відповідача Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області не порушувало строків притягнення порушника до відповідальності, передбаченої статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У свою чергу, позивач подав заперечення на касаційну скаргу, де вказує, що посадовими особами відповідача були невірно трактовані норми чинного законодавства, що призвело до встановлення факту порушення з боку позивача. Як зазначає позивач, при прийнятті рішення про виплату премій, умови оплати праці покращуються, з урахуванням норм бюджетного законодавства. Позивач вважає, що відповідачем накладено адміністративне стягнення в порушення вимог статті 38 КУпАП, оскільки стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2019 попередній розгляд справи призначено на 28.05.2019.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини, які сторонами не заперечуються.

Відповідно до пункту 2.20 Плану контрольно-ревізійної роботи Держаудитслужби на III квартал 2016 року (пункт 1.1.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Управління Північного офісу Держаудитслужби на III квартал 2016 року) та на підставі направлень проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області за період з 01.01.2014 по 31.08.2016 (акт ревізії від   28.12.2016 №25-08-21/10).

Вибірковою ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам допомоги, премій, інших заохочувальних та компенсаційних виплат за 2014-2015 роки встановлено, що відповідно до наказів голів районних та міськрайонних судів у листопаді 2014 року та грудні 2015 року виплачувалась премія з нагоди свята - Дня працівників суду працівникам, умови оплати праці яких регламентовані наказом Міністерства праці України від 02.10.1996 №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів». У пункті 1.2 розділу І Положення про преміювання працівників Державної судової адміністрації України та її територіальних управлінь, затвердженого наказом від 13.10.2014 №616/к, визначено, що в межах наявного фонду на оплату праці працівникам виплачуються такі премії: відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи; до державних і професійних свят та ювілейних дат.

Пунктом 2 наказу Міністерства праці України від 02.10.1996 №77 керівникам надано право в межах установлених фондів оплати праці визначати розмір премії робітникам тільки залежно від вкладу в кінцеві результати роботи. 

У своїх наказах про преміювання з нагоди професійного свята Дня працівників суду голови районних та міськрайонних судів передбачають виплату грошової премії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та наказу Міністерства праці України від 02.10.1996 №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» усім категоріям працівників суду.

Як вважав відповідач, дія підпункту 2 пункту 1.2 Положення про преміювання, затвердженого наказом ДСА України від 13.10.2014 №616/4е не поширюється на робітників, умови оплати праці яких, регламентовані Наказом № 77), у зв`язку з чим були зайво нараховані та виплачені премії до професійних свят робітникам, зайнятих обслуговуванням судів у листопаді 2014 року і грудні 2015 року на загальну суму 54500,00грн. Нарахування єдиного соціального внеску на зайво нараховану премію склали в сумі 19783,50грн. Порушення призвело до завищення асигнувань та збитків на загальну суму 74 283,50гривень.

Вищевказане порушення допущено в період роботи головного спеціаліста відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку і звітності територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області Фещенко В.М.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2017 №25-07/2017 головного спеціаліста відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку і звітності ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини першої   статті 164-2 КУпАП, оскільки останньою внесено неправдиві дані до фінансової звітності, а саме завищено касові і фактичні видатки у фінансовій звітності форма 2д «Звіт про надходження та використання коштів загального фонду» за період 2014-2015 року на загальну суму 74283,50грн., чим порушено частину першу статті 3, частину восьму статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункт 1.2 Порядку складання фінансової, бюджетної та іншої звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Держказначейства України від 24.01.2012 №44.

Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, посилався на те, що спірне рішення щодо накладення адміністративного стягнення постановлено з пропуском строку встановленого чинним законодавством для накладення адміністративних стягнень. Також, суди вказали, що дії позивача при нарахуванні та виплаті у 2014-15 роках премій до професійного свята - Дня працівника суду, були правомірними.

Згідно з пунктом 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, за приписами статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Касаційний суд погоджується з судами попередніх інстанцій, що посилання відповідача на триваючий характер вчиненого позивачем правопорушення та обчислення двомісячного строку для притягнення до адміністративної відповідальності з дати оформлення акта ревізії є необґрунтованими, у зв`язку з чим зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на підставі встановлених обставин, викладених у акті ревізії від 28.12.2016 №25-08-21/10 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-2 КУпАП, що виразилось у внесенні недостовірних даних до фінансової звітності, а саме завищено касові і фактичні видатки у фінансовій звітності форма 2д «Звіт про надходження та використання коштів загального фонду» за період 2014-2015 року на загальну суму 74283,50грн. 

Так, ревізія фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА України в Чернігівській області була проведена за період з 01.01.2014 по 31.08.2016. Однак, акт такої перевірки відповідачем складено лише 28.12.2016, а спірна постанова щодо накладення адміністративного стягнення постановлена 25.01.2017, тобто з пропуском строку, встановленого чинним законодавством для накладення адміністративних стягнень за порушення законодавства з фінансових питань (частина першра статті 164-2 КУпАП).

За даних обставин склад вчиненого позивачем адміністративного правопорушення є закінченим в момент подання Звіту про фінансові результати. Скоєне правопорушення не є триваючим, а тому строк притягнення до відповідальності складає два місяці з дня його вчинення. Як вбачається з матеріалів справи на час проведення перевірки, такий звіт вже був поданий, тому строк для притягнення до адміністративної відповідальності позивача є пропущеним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено після спливу строку, встановленого частиною першою статті 38 КУпАП. Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, які не спростовані доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову. 

Відповідно до статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. 

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. 

Пунктом 2 наказу Міністерства праці України від 02.10.1996 №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» керівникам надано право в межах установлених фондів оплати праці визначати розмір премії робітникам залежно від вкладу в кінцеві результати роботи.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України   від 20.04.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, крім іншого, здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

На підставі Законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 076.07.2010 №2453, «Про державну службу» від 16.12.1993, Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», наказу Міністерства праці України від 02.10.1996 №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів розроблене Положення про порядок преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам районних та міськрайонних судів області, затверджене наказом начальника ТУ ДСА України у Чернігівській області від 01.10.2012 №12.

Відповідно до пункту 1.2 Положення передбачено можливість преміювання працівників апаратів (державних службовців, службовців та робітників) до державних і професійних свят у межах коштів передбачених на преміювання у кошторисі відповідної установи та економії коштів на оплату праці.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, вибірковою ревізією встановлено, що відповідно до наказів голів районних та міськрайонних судів у листопаді 2014 року та грудні 2015 року виплачувалась премія з нагоди професійного свята працівникам. 

Разом з тим, суди дійшли висновку, що дії позивача при нарахуванні та виплаті у 2014-15 роках премій до професійного свята - Дня працівника суду, були цілком правомірні і здійснювались на підставі наказів голів районних міськрайонних судів Чернігівської області.

Згідно приписів частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин та застосування норм матеріального права, суд касаційної інстанцій доходить висновку, що судами правомірно задоволено позовні про скасування постанови від 25.01.2017 №25-07/2017 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 164-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 136грн.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна
Судді Верховного Суду