Постанова
Іменем України
 
03 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 465/28/16-ц
провадження № 61-27622св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,        Кузнєцова В. О.,     
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представник відповідача ОСОБА_1 -  ОСОБА_5 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 травня 2017 рокута ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2017 року,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
Представник відповідачів Рудянин Г. М. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішенняФранківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (далі - ПАТ «КРЕДОБАНК») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № А140033/МЖК від 31 жовтня 2015 року. 
Заява мотивована тим, що рішення суду за умовами прийняття є заочним, оскільки відповідачі були відсутні у судовому засіданні, а позивач не заперечував проти постановлення заочного рішення. Звертає увагу на те, що рішення суду набуває статус заочного за наявності певних умов, а саме: відсутності відповідачів на судовому засіданні, повідомлених належним чином і за відсутності відповідних заяв; відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи; ухвали суду про заочний розгляд справи.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Франківський районний суд м. Львова ухвалою 24 травня 2017 року повернув представнику відповідачів Рудянин Г. М. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_5 . заяву про перегляд заочного рішення по справі за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,   ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Представнику відповідачів Рудянин Г . М ., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_5 роз`яснено, що рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року може бути оскаржене лише у загальному порядку.
Короткий зміст ухвали апеляційного суду  
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2017 року апеляційна скарга представника відповідачів ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилена, ухвала Франківського районного суду м. Львова від 24 травня 2017 року залишена без змін.
Ухвала Апеляційного суду Львівської області мотивована тим, що справа розглянута не у порядку заочного розгляду, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви представника відповідачів про перегляд рішення як заочного, при цьому останній і його довірителі не позбавлені права на оскарження рішення Франківського районного суду            м. Львова від 20 квітня 2017 року у загальному порядку, подавши належно оформлену апеляційну скаргу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 через свого представника - ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку надіслала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Франківського районного суду м. Львовавід 24 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2017 року скасувати і повернути справу на новий розгляд у суд першої інстанції.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою ВССУ від 16 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2017 року. 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Справа надійшла до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані ухвали не відповідають нормам процесуального права, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення за наявності умов для заочного розгляду справи, тому таке рішення є заочним. Відсутність у рішенні слова заочне, за наявності для цього підстав, передбачених законом, вказує на невідповідність рішення нормам статей 224-226 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час постановлення рішення, щодо перегляду якого була подана заява (далі - ЦПК України 2004 р.), проте це не впливає на заочний характер рішення.
Позиція Верховного Суду
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 226 ЦПК України 2004 року за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Згідно зі статтею 228 ЦПК України 2004 року заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Зміст рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором                          № А140033/МЖК від 31 жовтня 2015 року свідчить про те, що воно ухвалене у загальному, а не заочному порядку, у резолютивній частині рішення роз`яснено порядок апеляційного оскарження учасниками, які беруть участь у справі.
Крім наявності умов заочного розгляду, визначених у статті 224 ЦПК України 2004 року, обов`язковою процесуальною умовою заочного розгляду є постановлення судом ухвали про заочний розгляд справи (частина перша статті 225 ЦПК України 2004 року). Така ухвала судом першої інстанції не постановлялася.
З огляду на зазначене, висновки судів попередніх інстанцій про те, що у відповідачів і представника відповідачів відсутнє право на подання заяви про перегляд заочного рішення, є обґрунтованими.
Апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що справа розглянута у загальному порядку, тому суд першої інстанції з дотриманням норм процесуального права повернув заяву представника відповідачів про перегляд рішення як заочне. При цьому представник відповідачів і його довірителі не позбавлені права на оскарження рішення Франківського районного суду             м. Львова від 20 квітня 2017 року у загальному порядку, подавши належно оформлену апеляційну скаргу.
На час розгляду справи відповідачі скористалися правом на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня    2017 року. 
Апеляційним судом Львівської області ухвалою про відкриття апеляційного провадження від 11 грудня 2017 року поновлено представнику ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня   2017 року та відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 -             ОСОБА_5 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року. Апеляційна скарга не розглянута з огляду на перебування зазначеної цивільної справи у касаційному суді.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені ухвали постановлені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені ухвали без змін.
 
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 141, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львовавід 24 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: | В. М. Ігнатенко   В. С. Жданова
| В. О. Кузнєцов