Постанова                                                               
Іменем України                                                                         
10 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 565/813/15-ц 
провадження № 61-19126св18
 
Верховний  Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого  - | Ступак О. В. |
суддів: | Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., | Олійник А. С.,  Усика Г. І.,
 
учасники справи: 
позивач - Обслуговуючий кооператив «ЖБК Енергетик», 
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 13 квітня 2017 року у складі колегії суддів:  Шимківа С. С., Григоренка М. П., Шеремет А. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У червні 2015 року Обслуговуючий кооператив «ЖБК Енергетик» (далі - ОК «ЖБК Енергетик») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання права, зобов`язання вчинити дії та стягнення пені.
 
В обґрунтування позову зазначив, що 24 березня 2008 року між сторонами було укладено договір про пайову участь у будівництві житла, зокрема квартири АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що відповідач відмовляється добровільно сплатити цільовий внесок за погашення кредиту, взятого для будівництва згідно з протоколом загальних зборів членів кооперативу про проведення розрахунків з асоційованими членами кооперативу у розмірі 122 010,00 грн, позивач просив стягнути з відповідача цю суму.
 
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОК «ЖБК Енергетик» про визнання права набуття у власність квартири, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та стягнення неустойки.
 
В обґрунтування позову зазначив, що 24 березня 2008 року сторони уклали договір про пайову участь у будівництві житла № 139, згідно з яким ОК «ЖБК Енергетик» зобов`язався збудувати житловий будинок у АДРЕСА_1 , здати його в експлуатацію та передати ОСОБА_1 квартиру № 139 загальною площею 40,67 кв. м , на 8 поверсі в другій секції. ОСОБА_1 свої зобов`язання по договору виконав у повному обсязі, сплативши вступний внесок - 5 000,00 грн та всі пайові внески в загальній сумі 162 680,00 грн, тобто в розмірах, передбачених пунктом 3.2 договору про пайову участь у будівництві житла № 139.
 
Проте, в порушення пункту 2.6 договору про пайову участь у будівництві житла № 139, на загальних зборах членів кооперативу 16 лютого 2015 року прийнято рішення, яким затверджено ціну за 1 кв. м загальної площі у незавершеному будівництвом житловому будинку у АДРЕСА_1 (ІІ черга), для всіх існуючих асоційованих членів кооперативу у розмірі 7 000,00 грн за 1 кв. м загальної площі - щодо житлових приміщень та 10 000,00 грн за 1 кв. м загальної площі - щодо нежитлових приміщень. 
 
ОСОБА_1 стверджував, що законних підстав для зміни розрахункової ціни одного метра квадратного загальної площі в будинку й вартості квартири немає. Крім того, ОК «ЖБК Енергетик» зобов`язаний був: здійснювати нагляд за будівництвом, якістю і термінами виконання робіт, проводити поетапне приймання робіт і об`єкта в цілому; передати замовнику завершений об`єкт будівництва після сплати ним всіх платежів, передбачених договором; здати житловий будинок в   АДРЕСА_1 державній комісії. Планований термін закінчення будівництва та здача об`єкта в експлуатацію - ІІІ квартал 2010 року. Після цього в місячний термін обумовлена в пункті 1.2 цього договору квартира мала бути передана по акту прийому-передачі у власність замовника, з отриманням усіх документів на цю квартиру, необхідних для оформлення права власності, при умові повної сплати вартості квартири. Однак жодного із вищевказаних договірних обов`язків кооператив на момент звернення із позовом не виконав, допустивши прострочення строку на          5 років.
 
Також ОСОБА_1 зазначав, що його було виключено із асоційованих членів кооперативу у зв`язку з тим, що, на думку ОК ЖБК «Енергетик», він ігнорує рішення загальних зборів, не виконує своїх обов`язків як асоційованого члена, перешкоджає в досягненні мети кооперативу. Хоча таке рішення голови кооперативу, на думку ОСОБА_1 , є неправомірним з тих підстав, що він у повній мірі та належним чином виконав усі свої обов`язки як асоційованого члена ОК «ЖБК Енергетик» і жодним чином не перешкоджає в досягненні мети кооперативу.
 
ОСОБА_1 також оспорював рішення загальних зборів членів кооперативу, зокрема щодо встановлення для нього як асоційованого члена кооперативу доплати у вигляді цільового внеску на погашення кредитної заборгованості та затвердження відповідної формули, за якою здійснюється розрахунок такого внеску (рішення у протоколі від 16 лютого 2015 року № 64), а також щодо встановлення розміру цільового внеску для позивача (рішення у протоколі від 06 травня 2015 року № 65). З цього приводу позивач зазначав, що виходячи із змісту положень статті 2 Закону України «Про кооперацію», де визначено поняття цільового внеску, слідує, що цільовий внесок може сплачуватися виключно членами кооперативу, а позивач є асоційованим членом кооперативу. Усі майнові відносини між сторонами регулюються виключно договором і нормами цивільного законодавства. Вартість будівництва квартири позивачем повністю своєчасно була оплачена, а сплата цільового внеску зводиться до зміни загальної вартості квартири.
 
У зв`язку з наведеним, з урахуванням уточнень, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право набуття у власність квартири згідно з договором про пайову участь у будівництві житла від 24 березня 2008 року № 139, укладений між сторонами; зобов`язати ОК «ЖБК Енергетик» видати для нього довідку про членство в цьому кооперативі і внесення ним пайового внеску в повному обсязі; стягнути на свою користь з  ОК «ЖБК Енергетик» пеню в сумі 4 511,14 грн; скасувати рішення загальних зборів ОК «ЖБК Енергетик», зміст яких викладено в протоколах від 16 лютого 2015 року № 64  у частині встановлення доплати у вигляді цільового внеску щодо асоційованого члена кооперативу - ОСОБА_1 та від 06 травня 2015 року № 65 у частині встановлення індивідуального розміру цільового внеску щодо асоційованого члена кооперативу; скасувати рішення голови ОК «ЖБК «Енергетик», прийняте 10 серпня 2015 року № 2, в частині виключення із асоційованих членів кооперативу ОСОБА_1
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2015 року за заявою представника позивача позов ОК «ЖБК Енергетик» залишено без розгляду.
 
Справа розглядалася судами неодноразово.
 
Останнім рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення правління (голови) ОК «ЖБК Енергетик» від 10 серпня 2015 року № 2 в частині виключення із асоційованих членів кооперативу ОСОБА_1 Скасовано рішення загальних зборів членів ОК «ЖБК Енергетик», сформовані у протоколах від 16 лютого 2015 року № 64, у частині встановлення доплати у вигляді цільового внеску щодо асоційованого члена кооперативу - ОСОБА_1 та від 06 травня 2015 року № 65 у частині встановлення індивідуального розміру цільового внеску щодо асоційованого члена кооперативу - ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право на набуття у власність квартири, що на період будівництва має АДРЕСА_1 згідно з договором № 139 про пайову участь у будівництві житла від 24 березня 2008 року. Зобов`язано ОК «ЖБК Енергетик» видати довідку про членство у кооперативі та про повну сплату пайового внеску у розмірі встановленої попередньої вартості квартири ОСОБА_1 (відповідно до договору № 139 про пайову участь у будівництві житла від 24 березня 2008 року). Стягнуто із ОК «ЖБК Енергетик» пеню за прострочення термінів будівництва на користь ОСОБА_1 в сумі 4 511,14 грн, за період 07 липня 2014 року - 04 жовтня 2016 року. Вирішено питання про судові витрати.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач виконав зобов`язання за договором про пайову участь у будівництві житла від 24 березня 2008 року в повному обсязі, проте відповідач безпідставно не передав йому квартиру. Порушення відповідачем своїх обов`язків за договором є підставою для стягнення з нього неустойки. Рішення загальних зборів ОК «ЖБК Енергетик», які викладені в протоколах від 16 лютого 2015 року № 64 та від 06 травня 2015 року № 65, суперечать положенням статей 2, 4 Закону України «Про кооперацію» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), а тому підлягають скасуванню в частині, що стосуються позивача. Відмова у видачі позивачу довідки про те, що він являється асоційованим членом ОК «ЖБК Енергетик», є неправомірною.
 
Останнім рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 13 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника ОК «ЖБК Енергетик» - Кацевича І. С. задоволено. Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що між сторонами було укладено два різних договори про пайову участь у будівництві житла від 24 березня 2008 року, а саме:               № 181 та № 139. Позивачем не виконано у повному обсязі його зобов`язань за вказаними договорами, а саме не сплачено всіх необхідних платежів, тому підстав для визнання за ним права на набуття у власність квартир та стягнення із відповідача пені за прострочення термінів їх будівництва немає. Суд першої інстанції не врахував, що скасування рішення загальних зборів ОК «ЖБК Енергетик», які викладені в протоколах від 16 лютого 2015 року № 64 та від 06 травня 2015 року № 65, буде забороною змінювати вартість площі у незавершеному будівництвом будинку, тобто втручанням у діяльність кооперативу та перешкодою для досягнення статутної цілі - будівництва будинку.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи
 
У травні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 13 квітня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
 
У касаційній скарзі заявник вказує на те, що ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2014 року у справі за позовом ОК «ЖБК Енергетик» до нього про розірвання договору про пайову участь у будівництві житла № 139 від 24 березня 2008 року встановлено, що зобов`язання, які покладені на нього цим договором щодо внесення коштів на будівництво квартири, виконані в строки згідно із графіком, станом на 2010 рік повністю. Указаний факт звільняє його від доказування при вирішенні цієї справи. Також, згідно з наявними у справі квитанціями заявник вніс перший пайовий внесок лише один раз за договором про пайову участь у будівництві житла № 139 від 24 березня 2008 року єдиним платежем у визначений термін, що повністю і безумовно спростовує доводи ОК «ЖБК Енергетик», що між заявником та кооперативом діяло одночасно два договори про пайову участь у будівництві житла. Зіставлення сум квитанцій та змісту додатку, названого як «Графік внесення пайових внесків на будівництво житла», підтверджує ту обставину, що мало місце саме внесення змін до умов договору.  Факт повної сплати заявником внеску у розмірі 162 680,00 грн за договором про пайову участь у будівництві житла від 24 березня 2008 року № 139 визнано ОК «ЖБК Енергетик» і у його письмових запереченнях, поданих 22 липня 2015 року. Оборотно-сальдова відомість по рахунку НОМЕР_1, на яку посилався апеляційний суд, не є первинним документом бухгалтерського обліку і її формування залежить виключно від намірів і побажань відповідача, тому апеляційний суд не мав підстав приймати її до уваги. Вартість частини площі, фактично оплачена заявником, до моменту внесення змін оскаржуваними рішеннями загальних зборів, не підлягає перегляду з огляду на пункт 2.6 договору  від 24 березня 2008 року № 139. Жодних законних підстав для зміни загальними зборами кооперативу розрахунку вартості одного квадратного метра загальної площі в будинку та відповідно й вартості квартири, які погоджені сторонами в договорі, немає, тому підлягає скасуванню рішення правління (голови) ОК «ЖБК Енергетик»                       від 10 серпня № 2 в частині виключення заявника із асоційованих членів кооперативу. Правові позиції, які висловлені Верховним Судом України у постановах від 02 рудня 2015 року у справі № 6-1502цс15 та від 10 лютого 2016 року у справі                       № 6-2124цс15, не можуть бути застосовані у цій справі повністю, з огляду на те, що заявник не посилався, як на підставу позову, на положення статей 329, 331 ЦК України, натомість послався на статтю 16 ЦК України. Кооператив перевищив терміни будівництва житла більше ніж на 3 місяці від запланованого, тому є підстави для стягнення з нього на користь заявника неустойки.
 
Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ОК «ЖБК Енергетик».
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи № 565/813/15-ц із Кузнецовського міського суду Рівненської області та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду. 
 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про             внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного             процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року провадження № 61-19126ск18 призначено судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Позиція Верховного Суду
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Судами встановлено, що 24 березня 2008 року між ОК «ЖБК Енергетик» та ОСОБА_1 було укладено договір про пайову участь у будівництві житла, зокрема квартири АДРЕСА_1 .
 
Предметом цього договору є узгодженість сторін про будівництво кооперативом передбаченого генпланом житлового будинку у АДРЕСА_1 та об`єктів комунального, соціального призначення або інших об`єктів, передбачених законодавством, які є невід`ємною частиною даного будівництва або супроводжують його і передачу замовнику ( ОСОБА_1 ) визначену цим договором однокімнатну квартиру № 139, загальною площею 40,67 кв. м , та її оплату замовником. Ця квартира знаходиться на VIII поверсі у другій секції.
 
У додатку № 1 до договору сторонами узгоджено графік внесення пайових внесків на будівництво житла.
 
Відповідно до пункту 2.4. вищезазначеного договору попередня вартість квартири складає 162 680,00 грн.
 
Кооператив зберігає за собою право змінювати розрахункову вартість одного квадратного метра у зв`язку із зміною ціни на матеріали, послуги, енергоносії та інших параметрів, що складають розрахункову вартість одного квадратного метра загальної площі та зобов`язується повідомляти замовника про такі зміни офіційним листом (п. 2.5. договору).
 
Остаточна вартість будівництва визначається після його закінчення та здачі в експлуатацію шляхом розрахунку фактичної площі квартири (п. 2.7. договору).
 
Згідно пунктом 3.1. договору запланований термін закінчення будівництва та здачі об`єкта в експлуатацію - ІІІ квартал 2010 року. Після цього в місячний термін квартира передається по акту прийому-передачі у власність замовника, з отриманням усіх документів на неї, необхідних для оформлення права власності, при умові повної сплати вартості квартири.
 
Окрім того, апеляційним судом встановлено, що 24 березня 2008 року між ОК «ЖБК Енергетик» та ОСОБА_1 було укладено ще один договір про пайову участь у будівництві житла, зокрема квартири  АДРЕСА_1 .
 
Предметом цього договору є узгодженість сторін про будівництво кооперативом, передбаченого генпланом житлового будинку у  АДРЕСА_1 та об`єктів комунального, соціального призначення або інших об`єктів, передбачених законодавством, які є невід`ємною частиною даного будівництва або супроводжують його і передачу замовнику ( ОСОБА_1 ) визначену цим договором однокімнатну квартиру № 181, загальною площею 41,35 кв. м , та її оплату замовником. Дана квартира знаходиться на VII поверсі у другій секції.
 
У додатку № 1 до договору сторонами узгоджено графік внесення пайових внесків на будівництво житла.
 
Як вбачається із оборотно-сальдової відомості по рахунку НОМЕР_1, контрагент ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2008 року по 30 жовтня 2010 року ОСОБА_1 сплатив 162 680,00 грн, з яких: 80 500,00 грн по договору № 181 та 82 180,00 грн по договору № 139.
 
Відповідно до витягу з протоколу від 16 грудня 2015 року № 64 загальних зборів членів кооперативу ОК «ЖБК Енергетик» слідує, що ОСОБА_1 визначено необхідність доплати у вигляді цільового внеску на погашення кредиторської заборгованості, розрахунок здійснювати за формулою «7 000,00 грн відняти розмір попередньо встановленого пайового внеску згідно договору про пайову участь у будівництві житла, помножити на кількість кв. м загальної площі згідно договору про пайову участь у будівництві житла».
 
Згідно з витягом з протоколу від 06 травня 2015 року № 65 загальних зборів членів кооперативу ОК «ЖБК Енергетик» вбачається, що відповідач визначив позивачу розмір цільового внеску на погашення кредиту, за вищенаведеною формулою, а також визначено вартість квартири у вищому розмірі, ніж договірна.
 
Із наданого витягу з рішення правління (голови) ОК «ЖБК Енергетик» від 10 серпня 2015 року № 2 встановлено, що ОСОБА_1 був виключений із асоційованих членів кооперативу. Підставою для виключення стало невиконання ОСОБА_1 рішень загальних зборів членів кооперативу, що викладено в протоколі від 16 лютого 2015 року № 64 та від 06 травня 2015 року № 65 (було встановлено відповідальність за невиконання рішень загальних зборів (пункт 6.5 Статуту), встановлено розмір та порядок сплати цільових внесків для асоційованих членів кооперативу та строк їх внесення, встановлено вартість квартири для асоційованих членів кооперативу).
 
Крім того, встановлено, що 04 березня 2015 року ОСОБА_1 звертався до ОК «ЖБК Енергетик» із письмовою заявою про виконання умов договору та видачу довідки, однак кооператив не видав відповідачу довідку про його членство в кооперативі та внесення ним пайового внеску в повному обсязі.
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.
 
Згідно із частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до          І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
 
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
 
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
 
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
За правилом статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
 
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
 
У статті 876 ЦК України передбачено, що власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.
 
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212?215 ЦПК України 2004 року, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, із яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
У статті 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1502цс15 зроблено висновок, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.
При вирішенні позовних вимог  ОСОБА_1  апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, не звернув увагу на те, що хоча у позивача право власності на спірну квартиру не виникло, проте за змістом укладеного сторонами договору про пайову участь у будівництві житла позивач набув самеправо на набуття права власності, що і є предметом позову.
Верховний Суд наголошує, що концепція «майна» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05).
 
У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).
 
Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав є ефективним, не заборонений законом, оскільки іншим шляхом він не може захистити свої права.
 
Аналогічні висновки по суті вирішеного спору зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 761/9951/15-ц (провадження № 14-614цс18).
 
В той же час, у справі, що є предметом касаційного перегляду, істотне значення має встановлення факту виконання грошових зобов`язань за договором про пайову участь у будівництві житла, а саме повна сплата пайових внесків, оскільки саме це свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 02 жовтня 2013 року № 6-98цс13 та                     від 25 вересня 2013 року № 6-85цс13).
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно із оборотно-сальдової відомості по рахунку НОМЕР_1 контрагент ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2008 року по 30 жовтня 2010 року ОСОБА_1 сплатив 162 680,00 грн, з яких: 82 180,00 грн по договору № 139, а інша частина в розмірі 80 500,00 грн була зарахована відповідачем як сплата пайових внесків за іншим договором № 181, тобто ОСОБА_1 умови договору про  участь у будівництві житла № 139 виконано не було, оскільки пайові внески ним сплачено не в повному обсязі.
 
Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції у повній мірі погодитись не можна. 
 
Судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що надана ОК «ЖБК Енергетик»оборотно-сальдова відомість по рахунку НОМЕР_1 щодо зарахування коштів, внесених ОСОБА_1 , є одностороннім документом, містить підпис лише відповідача і не може достовірно свідчити про оплату позивачем пайових внесків за різні квартири.
В той же час, в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, а саме квитанції, якими підтверджено внесення  ОСОБА_1 вступних та пайових внесків у розмірі 162 680,00 грн. При цьому вступний внесок в розмірі 5 000,00 грн та перший пайовий внесок в розмірі 49 620,00 грн сплачувався лише один раз.
Апеляційним судом в повній мірі не спростовані висновки суду першої інстанції про те, що мало місце переукладення договорів із позивачем у частині номерів квартир, їх площі та попередньої вартості, у зв`язку з тим, що кооператив споруджував один під`їзд у другій черзі будівництва, замість запланованих декількох.
Крім того, із наявних в матеріалах справи додатків № 1 до договорів про пайову участь у будівництві житла (у першій та другій редакції) вбачається, що ОСОБА_1 після припинення сплати пайових внесків по одному номеру квартири (139) відразу з наступного місяця розпочиналось їх внесення по іншому номеру (181).
Також апеляційним судом не надано оцінку тому факту, що ОК «ЖБК Енергетик» вже звертався з позовом до  ОСОБА_1 з вимогою про розірвання договору № 139 і під час розгляду цієї справи (ухвала у справі № 565/764/14-ц від 08 жовтня 2014 року) Апеляційним судом Рівненської області встановлено, що сторони визнали, що зобов`язання, які покладені цим договором на ОСОБА_1 по внесенню коштів на будівництво квартири, сплачені в строки згідно із графіком станом на 2010 рік повністю.
 
Нормами цивільного процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін по справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору.
 
Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.
 
Перевірка доводів заявника, пов`язаних з установленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, зокрема встановлення факту виконання грошових зобов`язань за договором (договорами) про пайову участь у будівництві житла, повнота сплати пайових внесків, тобто вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт, перебуває поза визначеними статтею 400 ЦПК України межами перегляду справи в касаційному порядку.
 
Відповідно до частин третьої і четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Виходячи з викладеного, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. Керуючись принципом процесуальної економії, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної, а не першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій, враховуючи необхідність встановлення обставин, наведених вище.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 13 квітня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | О. В. Ступак
Судді: | І. Ю. Гулейков
| А. С. Олійник
| С. О. Погрібний
| Г. І. Усик