ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/8550/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"  
на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.11.2018
(суддя - Шкурдова Л.М.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 
(Колегія суддів у складі: Дикунська С.Я. - головуючий, Жук Г.А., Мальченко А.О.)
за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 
на дії  Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі за позовом    Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
до Державного підприємства "Вугілля України"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство енергетики та вугільної промисловості України             
про  стягнення 393  970 984, 84 грн

ВСТАНОВИВ:
1. 22.10.2018 Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі в тексті - Скаржник) звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить суд визнати неправомірним рішення начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо не відновлення виконавчого провадження №48695817; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №48695817 у зв'язку із скасуванням постанови господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 17.05.2017 якою Державне підприємство "Вугілля України" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; відновити виконавче провадження №48695817 про стягнення з боржника - Державного підприємства "Вугілля України" заборгованості на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", про що винести відповідну постанову; направити копію постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014, та зобов'язати суд у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій ухвалених за результатами розгляду скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
2. Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2018, що залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019, в задоволенні скарги відмовлено.
3. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:
3.1. Суди попередніх інстанцій встановили, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №48695817 з виконання наказу господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014 про стягнення з боржника - Державного підприємства «Вугілля України» заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». 
3.2. Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.07.2015 року порушено провадження у справі №910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 4 код ЄДРПОУ 32709929).
3.3. Постановою господарського суду міста Києва від 17.05.2017 Державне підприємство «Вугілля України» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
3.4. У зв'язку з визнанням боржника банкрутом та відповідно до п.8 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 03.08.2017 виконавче провадження №48695817 було закінчене, оригінал виконавчого документу направлено до суду.
3.5. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» та Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на постанову господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі № 910/12918/15 залишено без задоволення; постанову господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі № 910/12918/15 залишено без змін.
3.6. Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 серпня 2017 року та постанову господарського суду міста Києва від 17 травня 2017 року у справі № 910/12918/15 скасовано, справу №910/12918/15 направлено до господарського суду міста Києва на стадію розпорядження майном в іншому складі суду.
3.7. Ухвалою господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 21.02.2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про закриття провадження у справі про банкрутство від 20.02.2018 задоволено; закрито провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства «Вугілля України»; припинено дію мораторію.
3.8. Постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №  910/12918/15 від 12.07.2018 ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 залишено без змін.
3.9. В оскаржуваних судових рішеннях встановлено що до суду першої інстанції від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка мотивована тим, що оскільки постанова про визнання боржника банкрутом скасована, а ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року закрито провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства «Вугілля України», то виконавче провадження згідно із Законом України «Про виконавче провадження» підлягає відновленню.
3.10.  Також в оскаржуваних судових рішеннях встановлено, що Скаржник звертався до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 21.09.2018, в якій просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №48695817; відновити виконавче провадження №48695817; направити копію постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014, та зобов'язати суд у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання.
3.11. У відповідь на вказану заяву Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом №30777-33-18/20-1 від 08.10.2018 повідомлено ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про те, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №48695817 у відповідності до п.8 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з постановою господарського суду міста Києва від 17.05.2017 про визнання ДП «Вугілля України» банкрутом; оригінал наказу повернуто до господарського суду міста Києва; оригінал наказу повторно до Відділу примусового виконання рішень не надходив та у разі надходження наказу буде вирішено питання про відкриття виконавчого провадження.
3.12. З огляду на те, що постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження №48695817 була винесена у зв'язку з визнанням боржника банкрутом постановою господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі №910/12918/15, яка на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження була чинною, враховуючи те, що норми п.8 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають обов'язок державного виконавця закінчити виконавче провадження в зв'язку з визнанням боржника банкрутом, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак вимоги Скаржника про визнання неправомірним рішення начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо не відновлення виконавчого провадження №48695817 та скасування постанови від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження №48695817 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Одночасно з цим, суд звертає увагу, що в листі від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлено про відсутність оригіналу наказу та про те, що питання про відновлення виконавчого провадження буде вирішено після надходження до відділу оригіналу наказу суду. Таким чином, твердження Скаржника про те, що відділом було відмовлено у поновленні виконавчого провадження судами визнано необґрунтованим.
Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
4. До Верховного Суду від  Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"  надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 13.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 і ухвалити нове рішення про задоволення скарги на рішення посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.
5. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень і ухвалення нового рішення про задоволення скарги на рішення посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, Скаржник у касаційній скарзі наводить наступні доводи:
5.1. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 40, 41, 74 Закону України "Про виконавче провадження".
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
6. До Верховного Суду не надходили відзиви на касаційну скаргу.
Позиція Верховного Суду
7. Ухвалою Верховного Суду від 04.03.2019 відкрито касаційне провадження у справі №910/8550/14 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 у вказаній справі. 
8. Дослідивши без виклику учасників судового процесу наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувані судові рішення слід скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення скарги на рішення посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, виходячи з наступного. 
9. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
10. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
11. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 40, 41, 74 Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів зазначає наступне.
12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв'язку з визнанням боржника  (ДП «Вугілля України») банкрутом та відповідно до п.8 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 03.08.2017 виконавче провадження №48695817 з виконання рішення господарського суду м. Києва у справі №910/8550/14  було закінчене, оригінал виконавчого документу направлено до суду.
13. Відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.
14. В оскаржуваних судових рішеннях встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 21.02.2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про закриття провадження у справі про банкрутство від 20.02.2018 задоволено; закрито провадження у справі №  910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства «Вугілля України»; припинено дію мораторію. Постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №  910/12918/15 від 12.07.2018 ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 залишено без змін.
15. Відповідно до положень ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
16. Разом з тим, приписами ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.
17. Приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.
18. Так рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. (ч. ч. 1, 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження").
19. Системний аналіз положень ст. ст. 40, 41, 74 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти до висновків:
- Суд, який видав виконавчий документ або начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень мають право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своїми рішеннями скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
- У разі визнання незаконною чи скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
20. Відповідно до положень ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", однією з засад виконавчого провадження є верховенства права.
21. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
22. У пункті 3.1. Рішення Конституційного Суду України від 29.06.2010 у справі № 1-25/2010 зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
23. Згідно положень ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
24. Колегія суддів зазначає, що в ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено обов'язок надіслання виконавчого документу разом з постановою про закінчення виконавчого провадження до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом у зв'язку з закінченням виконавчого провадження з підстав визнання боржника банкрутом.
25. Положеннями ч. 2 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.
26. Інших причин, окрім відновлення виконавчого провадження, у зв'язку з якими, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ зобов'язані пред'явити зазначений документ до виконання положення Закону України "Про виконавче провадження" не встановлюють.
27. Суди попередніх інстанцій встановили, що листом від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлено про відсутність оригіналу наказу та про те, що питання про відновлення виконавчого провадження буде вирішено після надходження до відділу оригіналу наказу суду.
28. З наведеного, суди попередніх інстанцій зробили висновок, що звернення Скаржника до суду з вимогою про зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №48695817 є передчасним.
29. Зазначений висновок є свідченням неправильного застосування судами попередніх інстанцій приписів ч. 2 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки відповідно до вказаної норми, лише після надходження до суду, якому повернуто виконавчий документ, постанови про відновлення виконавчого провадження, такий суд зобов'язаний у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.
30. Положеннями ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначені підстави закриття провадження у справі про банкрутство.
31. Натомість, в ухвалі господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі №  910/12918/15 підставою закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України" визначено відсутність предмету спору у вказаній справі, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України судом першої інстанції, було ухвалено рішення про закриття вищезазначеної справи про банкрутство.
32. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що закриття провадження у справі про банкрутство з підстав відсутності предмету спору є свідченням відсутності правових підстав, що передбачені у п. 8 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», для закінчення виконавчого провадження.
33. З моменту закриття судом провадження у справі про банкрутство з підстав відсутності предмету спору, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п. 8 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є незаконною та такою, що суперечить принципу обов'язковості виконання судових рішень, що визначений як однією з засад виконавчого провадження.
34. Відмова начальника відділу примусового виконання судових рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко  Р.В. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №48695817 з підстав того, що матеріали скарги не містять доказів того, що оригінал наказу у справі №910/8550/14 було повторно надано Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для поновлення виконавчого провадження №48695817 є такою, що суперечить принципу обов'язковості виконання судових рішень та приписам ч. 2 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження".
35. Вказане є свідченням неправомірності рішення начальника відділу примусового виконання судових рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко  Р.В., яке викладене в листі №30777-33-18/20-1 від 08.10.2018, яким повідомлено ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про те, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №48695817 у відповідності до п.8 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з постановою господарського суду міста Києва від 17.05.2017 про визнання ДП «Вугілля України» банкрутом; оригінал наказу повернуто до господарського суду міста Києва; оригінал наказу повторно до Відділу примусового виконання рішень не надходив та у разі надходження наказу буде вирішено питання про відкриття виконавчого провадження.
36. В рішеннях ЄСПЛ Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Romanczyk v. France (Romanczyk проти Франції), § 1 визначено, що стаття 6 Європейської конвенції з прав людини застосовується на усіх стадіях провадження з метою «визначення цивільних прав та зобов'язань», враховуючі додаткові процедури у справі. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини.
37. Відповідно до положень до ч. 2 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
38. Суди попередніх інстанцій у зв'язку з неправильним застосуванням приписів ч. 2 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" не поновили порушене право Скаржника щодо виконання судового рішення Скаржника щодо виконання судового рішення, винесеного на його користь. 
39. Наведене є свідченням обґрунтованості доводу касаційної скарги, який викладений у підпункті 5.1. пункту 5 даної постанови.
40. Вказане є свідченням обґрунтованості вимог скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визнання неправомірним рішення начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо не відновлення виконавчого провадження №48695817.
41. Щодо вимог скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про:
- Зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження №48695817 у зв'язку із скасуванням постанови господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 17.05.2017 якою Державне підприємство "Вугілля України" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
- Зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  відновити виконавче провадження №48695817 про стягнення з боржника - Державного підприємства "Вугілля України" заборгованості на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", про що винести відповідну постанову.
- Зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направити копії постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014, та зобов'язати суд у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання, колегія суддів зазначає наступне.
42.  Приписами ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено порядок відновлення виконавчого провадження.
43. Так відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
44.  Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
45. З урахуванням того, що з моменту закриття судом провадження у справі про банкрутство з підстав відсутності предмету спору, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п. 8 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є незаконною та такою, що суперечить принципу обов'язковості виконання судових рішень, колегія суддів суду касаційної інстанції на підставі положень ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" та приписів ч.2 ст. 343 ГПК України і з метою відновлення порушених прав Скаржника, дійшла до висновку про обґрунтованість вимог скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо:
- Зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження №48695817 у зв'язку із скасуванням постанови господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 17.05.2017 якою Державне підприємство "Вугілля України" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
- Зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №48695817 про стягнення з боржника - Державного підприємства "Вугілля України" заборгованості на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", про що винести відповідну постанову.
- Зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направити копії постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014.
46. Вимоги скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо зобов'язання господарського суду м. Києва у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання, колегія суддів визнає необґрунтованими, так як вказані вимоги скарги стосуються не дій органу виконання судового рішення, а суду, якому було направлено оригінал виконавчого документу, що виходить за межі оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, які визначені у ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".
47. Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
48. Згідно приписів ч. ч. ст. 1, 3 ст. 311 ГПК України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
49. Колегія суддів суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"  дійшла до висновку, що в ухвалі господарського суду міста Києва від 13.11.2018 та постанові Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 не застосовано положення ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", що у свою чергу стало підставою для ухвалення судових рішень, якими не поновлено порушене право Скаржника щодо виконання судового рішення, винесеного на його користь.
50. За таких обставин, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 308, ч. ч. ст. 1, 3 ст. 311  ГПК України касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" підлягає частковому задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 13.11.2018 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення  скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити частково.
2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 13.11.2018 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 у справі № 910/8550/14 скасувати.
3. Ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.
4. Визнати неправомірним рішення начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко  Р.В., яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо не відновлення виконавчого провадження №48695817.
5. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження №48695817 у зв'язку із скасуванням постанови господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 17.05.2017 якою Державне підприємство "Вугілля України" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
6. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №48695817 про стягнення з боржника - Державного підприємства "Вугілля України" заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", про що винести відповідну постанову.
7. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направити копії постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014.
8. Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення в частині зобов'язання господарського суду м. Києва у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014 до виконання.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          С.В. Жуков
Судді                                                                                                       В.В. Білоус
                                                                                                                Н.Г. Ткаченко