ПОСТАНОВА
Іменем України

09 квітня 2019 року 
Київ
справа №815/6689/17
адміністративне провадження №К/9901/57344/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 815/6689/17 за позовом ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області про  про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Одеського обласного військового комісаріату на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року (у складі судді  Юхтенко Л.Р.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року (у складі колегії суддів Джабурії О.В., Вербицької Н. В., Кравченка К.В.),
В С Т А Н О В И В :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 та з урахуванням уточнених вимог, просив суд:
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №112 від 11 жовтня 2017 року;
- зобов`язати командира військової частини повернути до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якості діючих оновлені довідки №1133 від 28 вересня 2016 року та №1532 від 05 грудня 2016 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 112 від 11 жовтня 2017 року «Про скасування довідок № № 1133,1134 від 28 вересня 2016 року, №1532 від 05 грудня 2016 року», є незаконним, у зв`язку з чим його необхідно скасувати. Також зазначає, що цим наказом відповідач протиправно відізвав з особистої пенсійної справи позивача оновлені довідки від 28 вересня 2016 року 1133, 1134, від 05 грудня 2016 року № 1532, посилаючись на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 05 жовтня 2017 року, якою були скасовані попередні судові рішення у справі №2а-608/11, на виконання яких були видані позивачу скасовані наказом довідки та надіслані на адресу Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Позивач вважає, що пенсійним законодавством України не передбачений механізм відзиву довідок, які надані до органів Пенсійного фонду України, за якими обчислюється пенсія, оскільки на підставі вказаних довідок вже виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Окрім того, позивач зазначив, що довідка від 28 вересня 2016 року № 1134 про розмір грошового забезпечення позивача на день звільнення взагалі видана йому на підставі Закону України «Про звернення громадян», а не на підставі рішення суду у справі № 2а-608/11.
Тому, позивач вважає, що відповідач не мав правових підстав для винесення оскаржуваного наказу, в зв`язку з чим такий наказ необхідно скасувати, а довідки повернути до управління Пенсійного фонду України.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 112 від 11 жовтня 2017 року «Про скасування довідок №№1133,1134 від 28.09.2016 року, №1532 від 05.12.2016 року», в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що, оскільки розгляд справи № 2а-608/11 ще не закінчений, то вирішення питання про поворот виконання рішення, який може бути вирішений тільки в судовому порядку, відповідно до вимог частини другої статті 380 КАС України, є передчасним, а отже, дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень щодо видання наказу про скасування оновлених довідок є протиправними. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_2 подана 20 липня 2018 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів: суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Гриців М.І. та Коваленко Н.В.
Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року, витребувано з Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи № 815/6689/17 та запропоновано учасникам справи подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу в органах військової прокуратури Генеральної прокуратури України та 15 грудня 2010 року був звільнений з органів прокуратури за вислугою років з посади військового прокурора Болградського гарнізону Південного регіону України наказом Генерального прокурора України від 13 грудня 2010 року № 1849-к та виключений із списків особового складу, знятий з усіх видів грошового забезпечення наказом військового прокурора Південного регіону України від 15 грудня 2010 року № 4.  
Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2015 року у справі № 2-а-608/11, адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військової прокуратури Південного регіону України про визнання протиправною бездіяльності, донарахування та виплати різниці, зобов`язання надати оновлену довідку, зобов`язання здійснити вказані нарахування та сплатити страхові внески, задоволено частково, зокрема зобов`язано військову частину НОМЕР_1 , серед іншого, надати до Пенсійного фонду України в Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , до якої включити за місяць до звернення до пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (урахуванням надбавки та різниці згідно пунктів 3-4 позовних вимог та донарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги). 
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року, постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2015 року залишена без змін.
На виконання цієї постанови суду, яка набула законної сили, військова частина НОМЕР_1 надала оновлену довідку №1133 від 28 вересня 2016 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , до якого включено всі види оплати праці з урахуванням усіх доплат, надбавок, виплат на день свят, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, для поліпшення соціально-побутових умов, одноразової допомоги при вислуги років та індексації, відповідно до постанови Білгород-Дністровського міськрайсуду від 04 березня 2015 року № 2-а608/11/1505; довідку про розмір грошового забезпечення від 28 вересня 2016 року № 1134 та оновлену довідку від 05 грудня 2016 року № 1532  про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , до якого включено всі види оплати праці з урахуванням всіх доплат, надбавок, виплат на день свят, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, для поліпшення соціально-побутових проблем, одноразової допомоги при вислузі років та індексації згідно рішення суду.
Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, у справі № 495/8806/16-а за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області визнано протиправним та скасовано рішення Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні/обчисленні/ перерахунку (перегляду раніше призначеної) пенсії відповідно до довідок військової частини від 28 вересня 2016 року № 1133  та від 05 грудня 2016 року № 1532 та зобов`язано здійснити відповідний перерахунок пенсії на підставі цих оновлених довідок. 
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 жовтня 2017 року постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року у справі №2-а-608/11 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд .
З пояснень представника відповідача, наданих в суді першої інстанції, встановлено, що на час розгляду цієї справи новий розгляд справи № 2-а-608/11 не завершився.
Наказом командира військової частини від 11 жовтня 2017 року № 112  «Про скасування довідок № 1133,1134 від 28 вересня 2016 року від 05 грудня 2016 року № 1532» скасовані оновлені довідки від 28 вересня 2016 року № 1134 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ; оновлену довідку від 28 вересня 2016 року № 1133 про складові грошового забезпечення (посадовий оклад, військове звання, вислуга років) відповідно до постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2017 року по справі № 2а-608/11/1505 для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та оновлену довідку від 05 грудня 2016 року № 1523 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , до якого включено всі види оплати праці з урахуванням всіх доплат, надбавок, виплат на день свят премії  матеріальної допомоги на оздоровлення, для поліпшення соціально-побутових умов, одноразової допомоги при вислуги років та індексації відповідно до постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2015 року по справі № 2-а-608/11/1505.
Наказом від 03 січня 2018 року № 1 командира військової частини НОМЕР_1 внесені зміні до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 жовтня 2017 року № 112 в абзаці 5 наказу від 11 жовтня 2017 року № 11 цифри « 1523» замінено цифрами « 1532».
Судами встановлено, що відповідач направив на адресу Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області лист від 17.10.2017 року № 1484 з повідомленням про визнання недійсними оновлених довідок та їх відкликання, проте відповідно до письмових пояснень, наданих Білгород-Дністровським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Одеської області у зв`язку з тим, що виплата пенсії позивачу здійснюється позивачу на виконання судових рішень у справі №  495/8806/16-а, які на цей час є чинними та не скасовані, а не за судовими рішеннями у справі № 2а-608/11, Білгород-Дністровське об`єднане управління пенсійного фонду України Одеської області не припинило виплату пенсії позивачу за довідками №№ 1133, 1134 від 28.09.2016 року, №1532 від 05.12.2016 року та лист військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2017 року № 1484 залишило без виконання.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовує тим, що суди першої та апеляційної інстанції не звернули увагу на те, що підстави для скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №112 від 11 жовтня 2017 року відсутні, оскільки наказ прийнятий на підставі в межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством.
Також, скаржник зазначає, що судом невірно встановлено правовідносини, що виникли між сторонами, та, як наслідок, не вірно застосовано норми процесуального права, оскільки згідно з оскаржуваним наказом, командиром військової частини приведено у відповідність до фактичних обставин справи обліково – фінансову документацію, а не допущено поворот виконання рішення суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанції
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року та постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2018 року відповідають не повністю, а вимоги касаційної скарги є частково обґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судами попередніх інстанцій встановлено та не заперечується сторонами, що підставою для звернення позивача з позовом є скасування командиром військової частини НОМЕР_1 оновлених довідок від 28 вересня 2016 року № 1133,1134, від 05 грудня 2016 року №  1532, які були видані на виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2017 року по справі № 2а-608/11/1505 для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року по справі № 2а-608/11 скасована ухвалою Вищого адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, а справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.
Отже, судам першої та апеляційної інстанцій необхідно було, зокрема, встановити чи діяв командир  військової частини НОМЕР_1 , видаючи наказ від 11 жовтня 2017 року № 112, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття вказаного рішення.
В той же час, всупереч вимогам частини третьої статті 2 КАС України, суди першої та апеляційної інстанцій не дали вищевказаної оцінки діям командира військової частини НОМЕР_1 під час прийняття оскарженого наказу.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Натомість, суд першої та апеляційної інстанції безпідставно застосували до спірних правовідносин норми статті 380 КАС України, якими регламентовано поворот виконання судових рішень.
Так, відповідно до частин четвертої статті 380 КАС України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. 
З цього приводу Верховний Суд зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 не є заявою про поворот виконання рішення, а тому суди першої та апеляційної інстанцій, ототожнивши адміністративний позов ОСОБА_1 із заявою про поворот виконання судового рішення, не розглянули позовні вимоги ОСОБА_1 по суті.
Отже, суди попередніх інстанцій не встановили всі обставини справи, які мають важливе значення для її правильного вирішення, крім того, на ці порушення звертає увагу і відповідач у касаційній скарзі. 
Під час нового судового розгляду судам потрібно з`ясувати чи діяв командир  військової частини НОМЕР_1 , видаючи наказ № 112 від 11 жовтня 2017 року, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття вказаного рішення та, у випадку встановлення порушень, обрати належний спосіб захисту порушеного права.
До повноважень Верховного Суду, при розгляді справи в касаційному порядку, не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011).
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України “Про судоустрій і статус суддів” встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
В пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Волошин проти України” (№15853/08) та пункті 22  рішення Європейського суду з прав людини у справі “Бацаніна проти Росії” (№3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає “справедливого балансу між сторонами”, і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.
Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Проніна проти України” (№ 63566/00),  пункту 13 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Петриченко проти України” (№ 2586/07) та пункту 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Нечипорук і Йонкало проти України” (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.
Крім цього у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2007 року по справі “Бендерський проти України” (№ 22750/02)  вказано, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (…). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (…). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення касаційних скарг, скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Враховуючи, що справа повертається на новий розгляд до суду першої інстанції, то в силу частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                                    М.І. Гриців 
                                                                                                                        Н.В. Коваленко